Velkommen til Sidelinja, podcasten for politisk hjemløse og
folk med interesse for utenrikspolitikk og de som
har hatt en teori eller to om muligheten
for det.
Rundt bor i dag Schweiz-entusiastene Trond Sørensen
og Arne Heidshagen og meg selv, Vegard Nuttes.
Fordi ingen av dere som hadde sagt nei
til en kurs i jobb i Schweiz hadde
det vel.
Nei, sånn siden vi er i gang med
å drive med sånne nekrologer.
Men man kan jo ha lært seg litt
om tilkarringsindustrien i det siste, så det virker
som om å være i nettverket der nede,
det er ganske lukrativt.
Det er ikke så dumt, og tilkarringsbransjen er
fremtidens industri.
I fremtiden skal vi leve av å tilkarre
fra hverandre.
Ja, vi skal bli alle best på tilkarring.
Og de er jammen ganske gode allerede.
Nå hadde vi vel tenkt at vi skulle
snakke om sjefen selv der nede.
Nåværende, det er jo da Børge Brende.
På veldig lång tid kan det virke sånn.
Ja, for jeg føler jo at det er
ikke urimelig å starte med forrige leder, Klaus
Schwab.
Klaus Schwab måtte gå av fordi det ble
litt for mye økonomisk triksing, og han ledde
litt godt på dette forumets regning.
Littegrann godt, ja.
Sitter med din egen internasjonale lekegrinn som du
har bygd opp selv på begynnelsen av 70
-tallet, og så bare begynner folk å renne
inn der.
Og noe sier meg at norsk negativitet kan
være litt smittsom.
Fordi de fant jo da ut at de
skulle ha Børge Brende.
Fordi de tenkte at han er nordmann, så
han må jo være skikkelig røddig fyr.
Og nå sitter Klaus Schwab og sier, ja,
men se på han som tok over etter
meg.
Ja, han er verre.
Han har ikke tatt ut godene, han har
bare tatt ut lønnen som ikke ligner grisen.
Nei, og det er klart som Eva Soli
sa om Rød Larsen og hans barns tilgodesegelse
med 10 millioner dollar i arv.
Og hun ser litt spørrende på programleder i
helgemålen, eller nyhetsmålen, eller hva det var for
noe, og sier, ja, men jeg ser ikke
korrupsjon når det stirrer dere i øya, liksom.
Hva er det som?
Det er jo åpenbart at dette er korrupsjon.
Er dere tjukke i hodet?
Jeg må ta med en litt sånn morsom
ting, bare sånn apropos siden vi nevner Rød
Larsen.
Husker du, hvor mye var det han hadde
tatt ut i lønnen?
76 millioner eller noe sånt.
Ja, det var 6,7 millioner dollar.
Han har litt spørsmål om dollarkurs og sånt.
Bare ganger du ut med 10, så får
du 67 millioner.
Men har dere fått på dere expenseaccount?
Nei.
Nei, for han har jo da forbygget seg
nesten like mye til utgifter.
Da har vi tatt hele statsstøtten.
Ja.
Alle pengene Norge har sendt dit har bare
gått i lomma på tallet.
Ja, altså, det er fete flyter på business
class, og fete middager, og store fester, og
selskapeligheter, og ja, i rett og slett expenseaccount.
Det er noen som vet å udne seg,
altså.
Først har du lønnen din, og så har
du noen som dekker alle utgifterne, så du
ikke trenger å bruke lønnen din.
Det må være en genial lønning.
Sånn lønn vil jeg også ha.
Ja, det kan du si.
Men Børge Brende er jo da som leder
av WIF, World Economic Forum.
Han ble president av det i 2017 etter
sin rolle som utenriksminister i Norge.
Så kan man jo si at norsk utenrikspolitikk,
at dette er et symptom på privatiseringen av
norsk utenrikspolitikk, at det rett og slett har
blitt en sånn privatperson med sitt eget fredsinstitutt
som forvalter en sånn liten del av, eller
blir støttet av, eller opptrer på vegne av,
eller skaper kontakt mellom.
Og i stadig større grad at dette har
pågått egentlig i 40-50 år, men bare
har blitt verre og verre og verre og
verre.
Ingen som har trukket til nødbremsen, ingen som
har stilt veldig klare spørsmål, eller de som
har gjort det har i hvert fall blitt
sendt ut i skauen.
Jeg tror folk har tenkt på det på
en annen måte.
Det har nok mye å gjøre med at
det er de som har organisert dette som
har gjort tenkningen og forklart folk hvordan dette
her fungerer.
Jeg tror det som har skjedd er at
de har fortalt folk det at det er
veldig bra hvis vi får nordmenn inn i
internasjonale ledestillinger.
For da kan vi få gjennomslag for norsk
politikk på en rekke områder.
Så har folk ikke sagt noe av det.
Ja, det høres jo rimelig ut.
Så plutselig har du laget en mastodont, en
juggernaut, rett og slett, som har blitt en
slags godhetsindustri.
Folk som virkelig har tatt hardt ut, miljoner
i lønn og har expensecount, så de har
blitt en slags elite som pusser nok først,
så tenker på å sette noe nummer en
først.
Ja, og ikke minst importerer østeuropeske jenter til
fredsinstituttet sitt for å videreformidle dem til herr
Epstein.
Så det er jo ikke mye som lukter
bra her.
Men dette har jo vokst ut av alle
ting.
Fafo!
Sånn tar i Rød Larsen-stiftet.
Han er liksom inni det meste.
Ja, alt som har gått gjerne til.
Jeg er usikker på, har han hatt noe
med...
Han har tydeligvis hatt et eller annet med
Bergvin Brøndøyre, for han har jo tydeligvis introdusert
ham for Epstein.
Og så er det sånn forklaringen til Bergvin
Brøndøy.
Det forteller meg en ting, og det er
at det er en fyr som aldri snakker
sånt.
Det er en fyr som bare helt på
refleks lyver til en hvertid.
Mitt inntrykk av han har vært at han
har vært litt sånn...
Han fremstår for meg å være mer i
klasse med Jaglan enn med Rød Larsen.
Ja, det er riktig.
Det er folk som bare har...
Middelmåligheter som har blitt kommet hit for litt
for høyt på strå, og får ikke sin
egen kompetanse.
Og mangler selvinsikten til å skjønne det.
Det er vel kanskje litt av greia.
Failing upwards.
Nok en failing upwards-greie her, da.
Men når noen her i verden er villige
til å betale Børge Brøndøy 20 millioner i
årslønn for å gjøre den jobben han gjør,
og som Nes påpekte, han har sett et
opptak med Børge Brøndøy som debattleder for noen
greier nede i WGF.
Han snakker om at det er jo bare
flaut, for han er så dårlig.
Det er bare floskler og selvfølgeligheter og sånn
pompøse ordlegging på norsk-engelsk.
Og det var jo et sånt poeng som
de gjorde.
Vi har jo alle sett Jaglan og Knekkebrød
og alt det der.
De er jo så dårlige i engelsk at
de skulle ikke ha hatt jobb utenfor grensene.
Det er jo rart.
I Norge så er det skikkelig rart at
de er så dårlige.
Selv Jens er litt sånn hakkete.
Det har slått meg gjennom tiden.
Jeg har hatt veldig mye oppåsende nordmenn på
Høypostrå.
Fryktelig dårlig engelsk.
Det er ikke sånn vi snakker sånn som
det skrives på norsk-engelsk engang.
Det er sånn enda verre.
For det første jeg reagerte på da jeg
hørte det, jeg snakket ikke engelsk noensinne.
Og det var helt forferdelig.
Det var ikke Petter Solberg, selv om man
skulle tro det.
Det var et helt nords gamle konserndirektør.
Åh, hva i faen, det er Barton.
Og Tormund Hermansen.
Ja, Tormund Hermansen.
Det er et partibok i øynene der også.
Men det skal sies at han var ekstremt
dårlig.
Tormund Hermansen var faktisk flink i jobben sin.
Han hadde bare ikke de sosiale antennene.
Det har jeg fra...
Nei, det kan du se av Barton.
Det har jeg fra veldig nære kilder, som
kjenner han veldig godt for å si det
sånn.
Det skal jo sies at Kåre Villok også
var ganske ræv i engelsk.
Han snakket korrekt, men det var så mye
laksang at det var mildt pinlig.
Men han hørte til en annen generasjon da.
Og så husker dere Thor Heyerdahl.
Hvis vi snakker ordentlig gammeldag, han hadde tydeligvis
lært engelsk før.
Og jeg anerkjenner at det er noen generasjonsspørsmål.
Jeg tror vi er nok forventet å kunne
engelsk på minst det nivået norske diplomater opererer
på.
Eller i hvert fall mange norske diplomater.
Men med det salige brennet da.
Og da må vi kanskje innlede med å
si at her er det ikke noe tilsynelatende
kriminelt.
Her er det mer dårlig vurderingsevne.
For å korrigere deg litt.
Det er ikke noe kriminelt i forhold til
hans kontakt med Epstein.
Men han er en rettforskning av Sveriges politi.
Jeg tror ikke det er politiet.
Jeg tror det er noen slags tilsynsorgan.
Jeg tror ikke det er helt elevert opp
på rettsprosesser.
Vi kommer dit.
Ikke sant, og hvem vet hva mer som
kommer ut.
Men der vi står nå, så er det
jo lite annet å anklage brende for enn
særdeles dårlig vurderingsevne.
Men det burde jo være nok det til
for eksempel at det norske stat ikke fortsetter
å finansiere moroene dine i Sveits.
For det går penger fra norske stat, eller
norske bedrifter, eller norske offentlige bedrifter, til å
være medlem i den der WEF-greiene.
Sier du nå at ikke UD deler ut
penger?
Nei, jeg sier egentlig ikke det.
Jeg bare sier at jeg vet ikke.
Jeg regner med det.
For det er jo noen som ikke får
penger fra UD, liksom, bortsett fra oss.
Det kan du si.
Jeg tenkte vi skulle dø på om å
skifte navn på foreningen vår.
Så den heter et eller annet med Fredsenter.
For da er det eidere.
Ja, det er greia.
Det er det vi skulle ha hele tiden.
Fredsenter.
World Peace Center.
World Liberal Peace Center.
Da blir det bra.
Da kommer vi til å ha millioner hver
på expenseaccounts.
Men det er jo et litt mer systemblikk
på det.
Det er en NGO-ifisering av diplomati og
innflytelse og hengebruk.
Det er jo en motsetning i seg selv
å kalle det noe for en NGO.
For det du vet at de lever av
er G og ikke N.
Så de er jo ikke finansiert selv.
De er government funded.
Så de er jo for alle praktiske formål
bare forlengede, men mer fristilte armer av den
offentlige skalting og valting.
Og ja, hva skal man si?
Det var noen som nevnte her om dagen
at bistandsbudsjettet i Norge, det er jo mange
milliarder som skal finne nye eiere.
Og at opplevelsen fra utenriksdepartementet og disse departementene
som skal til med det, er det rett
og slett et problem å bli kvitt alle
penger.
Altså at man rett og slett har vanskeligheter
med å finne steder å sende penger.
Det er noe som godstørreløserieombudsmanen faktisk omtalte her.
Ja, det var sikkert han som sa det.
Ja, han poengterte at det har vært, det
er en kultur gjennom det at de har
rett og slett så mye midler.
Fordi de driver jo også med bistandsmidler.
Det er vanskelig å få brukt og få
plassert disse pengene når de har et budsjett,
og budsjetter skal som kjent brukes opp.
Og resultatet da er at man blir litt
ukritisk og sender penger dit det er mulig
å sende dem.
Da burde jo noen rukket opp hånden og
sagt kanskje vi skal bare sende litt mindre
og så gjøre et kutt i budsjettet etter
neste år.
Men så skjer det da ikke.
Det tror jeg kanskje er en sånn tanke
vi har om at man må gå gjennom
de sakene som er her.
Vi er vel mindre opptatt av kongehus og
mer opptatt av politikere og diplomater.
Men for å få gått gjennom det så
tror jeg kanskje vi skal rette litt mer
systemblekk på det.
At vi sikter litt mot hva er det
utenriksdepartementet holder på med, hva er det ansvarlige
politikere som beder om fornyet tillit har holdt
på med?
Bør de få fornyet tillit?
Det hadde vært ...
Jeg håper det blir den neste fasen av
den offentlige debatten om dette.
Jeg skulle ønske vi stod og rekappet bitte
litt.
Da disse tingene prøvde løs på den norske
folk så var det litt motstand fra regjeringshold.
Du hadde Støre som ikke ville ha noen
eksterne granskning og Barten som var ute og
sa det.
Det er jo bare en UD ansatt som
er i trøbbel her så vi kan jo
ikke ha noen granskning av UD bare på
det.
På en måte så hadde han jo litt
rett.
Veldig mange av de personene som har vært
involvert i den Epstein-skandalen, det er jo
folk som bare har vært i sfæren.
Ja, som Brende for eksempel.
Han har ikke vært noe mer enn utenriksminister.
Nei, ikke sant?
Så hvorfor man skal se på utenriksdepartementet?
Men hva det betyr da?
Jeg skjønner at det er en administrativ utfordring.
Det betyr jo at det er den jævla
sløseliten eller godhetsprofitørene som man må granske som
gruppe.
Jeg skjønner på en måte at hvis du
hadde fått igjennom bare å granske UD så
ville du ikke fått med deg all dritten.
Det er i og for seg sant.
Og så tror jeg jo at det å
bare granske UD er et maksimalistisk mål sett
fra kompleksets store herrer.
Fordi de vil helst bare granske Mona i
jul.
Ja, det er klart.
Fordi det er jo sånn, Jaglanda har også
vært utenriksminister, for å si det sånn.
Og Ferry Rødlarsen har ikke akkurat vært ut
av kontakt med utenriksdepartementet gjennom sin karriere.
Nei, men da har jo fortalt at Støre
har sagt at han kjenner ikke til noen
kultur i UD.
Det er et veldig interessant avgiftsoppslag fordi både
han og Inemarie Eriksen var ute i dag
med hver sin vinkling på dette her.
Og altså, jeg hater å si det, men
Søreide er vesentlig mer på ballen og forstår
bedre sin besøkstid enn det Støre gjør.
Og hvis du holder disse to opp mot
hverandre og tenker at, så tror jeg nok
da er det Arbeiderpartiet som tar den største
smelten her for at de sender Støre ut
som da, han fremstår så inkompetent eller helt
utrolig naiv oppi en sånn situasjon, ikke sant?
Mens Ine sier at...
Det er nesten som man skulle tro han
hadde vært utenriksdepartementet på et eller annet tidspunkt
også.
Ine blir jo spurt på et tidspunkt i
denne pressekonferansen kan du garanter for at det
ikke har brukt penger fra norsk UD til
trafficking?
Og hun er helt ærlig, så hun svarer
nei, det kan jeg ikke og det gjør
meg skikkelig sint.
I hodet mitt da så er det vesentlig
mer tillitsvekkende enn, nei, jeg tror ikke det
er noen ukultur bortsett fra at vi har
tre stykker under politietilforskning i Norge og kanskje
en i Schweiz og alle fire kommer fra
UD og har hatt veldig mye med norsk
utenrikspolitikk og UD å gjøre.
Altså du kan ikke sitte og si, nei,
det er ikke noen ukultur der.
Det er jo, for faen hvis det er
ukultur der, det er jo nettopp derfor vi
har kommet dit.
Ja, selvfølgelig er det.
Og det er jo en sånn, og det
må man jo egentlig si med en viss
klarhet nå også.
Så langt jeg vet så har ingen av,
ikke sant, Barton og Støre og Brende for
den del og Ine og Anniken Wittfeldt som
har vært utenriksminister i disse 20 årene som
dette har pågått.
Vi vet ikke om noen av dem som
har egentlig vært involvert i noe gærent, gjort
noe gærent spesifikt men utenriksdepartementet har nok tildelt
disse penger til Terje Rød Larsen og det
er helt umulig å forstå hvordan man kunne
ha tillitt til denne fyren gjennom de 20
årene med alt som var avslørt allerede i
2001, ikke sant?
Men sånn jeg tenker så er det, det
er to ting de har gjort da.
Det ene er å lyve, eller unngå å
snakke sant.
Man skal jo ikke si til politikere at
de lyver for at det er vist veldig,
men hvis man anklager de for løgn det
er en stor fornærmelse.
Det er slemt.
Usannhet er greit.
Ja, usannhet er vel det offisielt godkjente ordet
men la oss bare, altså Børge Vrenda ikke
som utenriksminister men når Aftenposten konfronterer ham tilbake
i 2019 har du hatt noe med ham
til å gjøre?
Nei, ingenting.
Null ting med ham å gjøre.
Han har aldri hatt noe med ham til
å gjøre i det hele tatt, ikke sant?
Bortsett fra tre besøk som kommer frem en
stund etterpå.
Ja, det kommer frem, han har besøkt ham
tre ganger og det viser da også at
han har 27 meldinger i en fortogelig tovonde,
ikke sant?
Han lyver helt opp Ja, han ljuger.
Og så er det sånn at når han
blir konfrontert med løgnene og sier her er
bevisene så er det å innrømme akkurat det.
Neste spørsmål.
Lyver igjen?
Og så lyver du igjen?
Og så blir du konfrontert med det?
Ja, ok da.
Det var jo bare Brende som måtte rette
på at nei, han mente at han ikke
hadde truffet Epsidio I.
Skjønner det?
Det var i New York.
Ja.
Jeg lurer på om det var Brende altså.
Det er gøy.
Alle skjønner jo at det ikke er greia.
Selv han skjønner at det ikke var spørsmålet.
Vi driter litt i bordet for bøtte.
Åh, jeg miste først hva du mente overhovedet.
Om jeg hadde truffet ham overhovedet.
Selvfølgelig har jeg truffet ham.
Men det var bare ikke spesifikt på den
gataadressen i Genève.
Ja.
Og så skal vi til Brendes fordel.
Han har jo ikke snakket om småjenter som
ser bra ut og sånt.
Og sånn typ jaglandmeldinger.
Det har han ikke gjort.
Han har ikke vært innoverert i noe så
langt vi vet.
Han har heller ikke traffikket noen ditt.
Nei.
Han lukter jo allerede blomster.
Lista ligger lavt altså.
Lista ligger ganske lavt.
Til gjevnheld så han for seg at han
skulle drive sin egen private lille diktatororganisasjon som
skulle ta over for FN.
Den diskusjonen har han hatt med Eipstein.
Ja, det var spennende.
Ja, det var liksom ikke...
Det var kanskje et røndrom det der.
Kanskje da jeg så på så for seg
at du ikke drikker på kontoret.
Ja, ja.
Så kanskje jeg kan klokkerslette på den mailen.
Men altså, det er jo et eller annet...
Det er jo en stormannsskalskap i det, ikke
sant?
Ja, ja.
Det lyder jo bare sprøtt.
Ja, ja.
Og virkelighetsfjernt.
Altså, det er tydelig.
Fyr som ikke har begrep av virkeligheten.
Men han har vært utenriksminister i Norge.
Det var noen som nevnte det.
Og så lurer vi på hvorfor vi kanskje
har litt sånn så der utenrikspolitikk.
Ja.
Og det har jo vært å minne om
en liten effekt som vi vanligvis omtaler i
forbindelse med media.
Gell-Mann-emnisje.
Altså denne ideen om at du blar gjennom
avisen og så leser du om et eller
annet midtøsten eller noe del, ikke sant?
Så tenker du, håh, yes.
Du leser og blir interessert og sånn.
Og så blar du til neste side, og
så kommer du plutselig på et domene du
har kunnskap om.
Jeg jobber på sykehus, og de skriver om
sykehus, liksom.
Yes, ok, jeg skal se på dem.
Ja, men i helvete.
De aner jo ikke hva de snakker om,
disse journalistene.
Og her er jo liksom ting på hodet
og alt mulig rart.
Hvordan går det da å skrive i en
nasjonal avis og vite så lite om temaet
du skriver om?
Og så blar du til neste side, og
så er det noe sånn her amerikansk innrekspolitikk
og sånn.
Ja, det virker fornuftig.
Og amnesien, altså forglemmelseseffekten her sånn, er du
ser på de områdene du kan noe om,
at journalistene aner ikke hva de driver med.
Ja.
Men det er litt vanskelig å se på
de områdene man ikke har domene kunnskap.
Sånn er det.
Og det har vært å minne om denne
effekten når man hører Brende uttale seg, fordi
han lyver.
Så det er bare å drite i hva
han sier eller ikke sier.
Han er en offentlig dokumentert løgner, og da
er det ikke noe å høre for lenge.
Det er det samme som hva han sier.
Det er etterforskninger eller eventuelt mista av tillit
som gjelder.
Det vil jeg argumentere for.
Og når han da får 19 millioner i
markedslønn nede i Schweiz.
Da vil jeg bare sitere Erik Furestedt igjen.
Ingen betaler en mann 19 millioner.
Han har ingen kompetanse som jeg gjør.
Filmen kan jo ikke snakke engang.
I hvert fall ikke på engelsk.
Han er jo ikke noe god til å
argumentere eller snakke for seg på norsk.
Hvis du husker tilbake til den gangen han
måtte på TV og snakke.
Det var jo sånn der stumble mumble-prata.
Det fremstod ikke som han var en fyr
som visste hva han skulle si og var
forberedt og kunne argumentene sine og visste hva
han snakket om.
Jeg må gjenta min lille anekdote fra 1994
da jeg var 16 år gammel og var
sånn europeisk ungdomsaktivist.
En belønning vi fikk en kveld var å
møte et stjerneskudd fra høyre.
Og det var Børge Brende.
Så heldig du var det.
Denne mannen er altså 12 år eldre enn
meg.
Så jeg er 16 og han er da
28.
Og har et stjerneskudd i høyre.
Jeg husker fra det da han sa det
han skulle si.
Denne fyren er jo ikke i huet.
Som 16-åringer så tenker du det om
en 28-åring som er et stjerneskudd i
høyre.
Hva i helvete er dette for noe?
Og så ble han mange år senere, ikke
mange år, 5-6-7 år senere, fordi
han var næringsminister.
Men han holdt en tale om aktiv næringspolitikk.
Oi, oi, oi.
Det skulle blitt fake.
Som fikk meg til å slutte å stemme.
Jeg hadde aldri stemt på noe annet enn
høyre og så ble Børge Brende næringsminister.
Og jeg hørte den talen hans og bare
for helvete er det jeg har stemt på.
Jeg må bare slutte med dette.
Det går ikke an.
Det er jo det feltet hvor du oppdager
at politikerne de har ikke styring på det
vi holder på med.
Nei, og så laget vi noe eget parti.
Så jeg har jo stemt noen år på
oss selv.
Men jeg har ikke stemt på noen av
disse stortingspartiene siden 2003, tror jeg.
Jeg har en idé til hvordan vi kan
gjøre det sånn for å si at vi
sporer litt.
Hvor vi skriver ned sånne gamle sitater og
taler fra høyre og SV og et setter
av folk.
Som er litt gamle, sånn at de ikke
nødvendigvis huskes lenger.
Og så kan vi gå rundt i de
forskjellige partiene og spørre om de er enige
eller uenige.
Og jeg er helt sikker på at vi
kan få høyre folk til å være enige
med SV om aktiv næringspolitikk.
Oi, oi, oi.
Er du gæren?
Det er vel et sånt triks det å
lure på noen politiker i et annet partis
program og spørre dem om det de får
klare.
Fordi det er svaret, altså.
Alt høres likt ut.
Ok, men vi må jo inn på finansiering
og hva er det disse ansvarlige i utenrikspartementet
har finansiert.
Vi har allerede sett at det har gått
mye penger til dette Internasjonale Fredsinstituttet til Terje
Larsen.
Men WIF ble da stiftet i 1971.
Og vanskelig å finne kilder på alt, men
det som man finner opererer med en sum
på 1,5 milliarder kroner, fordelt over alle
disse årene siden 1971.
Og det vet jeg ikke om det er
inflasjonsjustert en gang.
Men det er jo betydelig mer enn dette.
Fordi, som vi snakket om, disse bistandspengene, det
er jo så mye av dem at det
er vanskelig å bli kvitt.
Da har det altså under Støre og Brende
som utenriksminister, så har det blitt sendt 640
millioner norske kroner til Clinton Foundation.
Og jeg skulle jo ikke forundre meg mye
om Clinton Foundation har kjøpt noen medlemskap i
WIF eller sendt noen penger dit, eller, ja,
hvem vet?
Og alle husker vel disse intervjuerne med Bill
og Hillary, da de forlot det hvite hus,
og i ettertid har forklart hvor blakke de
var da de kom ut derfra.
Og de sitter jo bedre i det nå,
merkelig nok.
Hvis det er det.
Og jeg har bare en sånn lite morsom
sidespor.
Obama har jo også gjort det bra økonomisk
etterpå, og Trump er jo ikke nødvendig å
nevne, og Biden.
Vet dere hvilken president som ikke gjør det
så bra økonomisk?
Det var jo Trump da.
Nei, det er Bush Jr. Ja, akkurat.
Og han har konsekvent takket nei til alt
mulig rart av sånn der bokdealer og sånn.
Pansjonen sin fra presidenten, vet dere.
Nå er den riktig nok gromslig.
Han er nå nede på ranchen sin i
Crawford, Texas, og rydder kvist, og lever på
sine to millioner i pansjonen der.
To millioner norske kroner.
Du lever jo greit på det.
Ja, visst, han gjorde det.
Men han fremstår ikke grådig da, på samme
måte som disse andre.
Og med Biden så vet du, det der
høntegreiene og styreverv i Burisma og Kina og
alle muligheter, mens du flyr Air Force One
over.
Så det er jo gjennomkorrupt.
Og Trump er jo, det er ikke noe
å diskutere engang.
Kryptovaluta som du er forventet å gi bidrag
via hvis du skal ha en deal med
USA.
Det er jo helt koko.
Men det er bare Clinton og Obama også.
Men det er da den mest forhatte presidenten
minus Trump som er den som bare, nei,
jeg holder ikke på med sånt.
Har det fint nede på ranchen min og
rydder kvist.
Du kan kritisere han for mye, men det
fremstår å være litt ærlig da.
Ja, men for de som vil da, gå
tilbake og se den talen han ga da
han gikk av som president og ønsket Obama
velkommen.
Litt annet tone.
Det er en verdighet som ingen har sett
siden.
Ganske langt over en viss annen oransje president.
Så det er klart, det viser jo hvordan
folk som kommer høyt på strå, de er
jo ganske ambisjøse på ymsevis og kanskje de
er litt ambisjøse på egenøkonomi i Sverige nå
også.
Og det er kanskje noe man bør tenke
på når man tenker på de norske elitene
i tillegg.
Selv om de er ute i godhetens tegn.
Og så var jo spørsmålet da, fordi han
godeste brende har jo en godt betalt jobb
der nede i Sveits.
Hvordan får man en slik jobb?
Kanskje hvis du er utenriksminister i et land
som sender mye penger til der du skal
få jobb etterpå.
Så under Brende og Barton så har Norge
sendt et eller annet sted mellom 500 og
1000 millioner kroner til WEIF direkte.
Og det er sant vi snakket om halvannen
milliard siden 1971, men i de, hva blir
det, sånn 7-8 årene som disse to
er utenriksministerer så er liksom en tredjedel til
to tredjedeler av pengene her overført.
Men altså bare sånn, det er ingen norske
tenketanker som får slå ned.
Hvis vi starter en tenketank så får ikke
vi noe sånt nå.
Jeg tror du får penger hvis du tenker
riktig.
Ja.
Du må tenke riktige tanker.
Ja, det kan være at du må tenke
riktigere, mens jeg liker å si hvita.
Tror du vi bare skal kalle det for
tenkeriktige tanker?
Men altså, det er et betydelig beløp, ikke
sant?
Men det er jo ikke sånn at Norge
er den eneste donoren til denne tenketanken.
Og så tenker jeg på et eller annet
siste punkt, burde ikke den tenketanken egentlig ha
nok midler?
Hvis du begynner å snakke om milliarder i
budsjett for å drive tenketank, du får ikke
tenkt så veldig mye mer selv om du
renner penger inn.
Det kommer på et eller annet tidspunkt, så
er det tankekapasiteten det står på.
Man kan jo til og med mistenke at
kanskje man er opptatt av andre ting enn
å tenke.
Ja, det slår meg.
Når Klaus Schwab har egne delerseksjoner av disse
luksuriøse leilighetene og slottene, kjøperne i Schweiz, reservert
for sin egen familie, så er det klart
at det er jo ikke så vanskelig å
trekke noen linjer mellom ulike ting her.
Men la oss bare tilføye, under Brenda og
Søreide, nå er vi på en av de
høyere regjeringene, så renner jo også penger inn
til over 40 sånne ulike tenketanker i USA.
Hundrevis av millioner.
Hvorfor i helvete driver Trum og betaler for
det, kan man jo spørre seg gjennom skattepengene
sine.
Kan noen fortelle?
Det er vi vite mer enn hvor mye
vi har betalt.
Hva er det vi har fått ut igjen,
hva er det vi har fått igjen for
dette her, bortsett fra straffetål?
Er det 16% straffetål vi har fra
USA nå?
Er det det vi får betalt ved å
bruke masse penger på deres tenketanker?
Jeg tror jo rett og slett at vi
må, hvis man skal heve blikket her, så
er problemet offentlige penger.
Så det er faktisk problemet.
Og det er ikke bare utenriks- og
bistandspolitikken som er preget av dette.
Det er jo næringspolitikken, og det er Arndalsuka,
det er jo bare sånne der subsidie, sånn
dans rundt gullkarven, ikke sant?
Ja, det er sånn kompisfest.
Ja, jeg ser liksom sykehuset jeg jobber på,
har jo folk hvert år ned på Arndalsuka.
Hva faen skal du med offentlig sykehus drive
og markedsføre seg på Arndalsuka for?
Kan man spørre seg?
Ja.
Så sier man ja, men det er veldig
viktig at vi er der.
Ja vel, men jeg skjønner ikke helt greia.
Hva er det vi har skapt for et
monster?
Hvorfor er det viktig?
Det er jo spørsmålet.
Hvorfor er det viktig at dere er der
nede?
Er dere der nede for å påvirke de
politikerne som skal styre dere?
Fordi, altså er det sånn, da kan vi
få mer pengeoverføringer.
Hvis det er sånn systemet fungerer, så er
jo det, altså det er jo en fallitterklæring.
Jeg tror ikke sånn systemet fungerer, ja.
Ja, men det er jo en fallitterklæring.
Ja, men altså igjen tilbake til hvordan folk
har blitt fortalt hvordan dette fungerer, så folk
har blitt fortalt at dette verket er veldig
viktig.
Dette verket skaper valier, ikke sant?
Men egentlig så skaper det mest verdier for
dem som klarer å utnytte nettverkene og på
bekostning av dem som er utenfor nettverket.
Og oss som er utenfor.
Vi har vårt eget nettverk og det er
ingen penger i omløpet.
Bare utgifter.
Det minner meg om så mange år siden
så var det jo veldig mye sånne der
såkalt nettverksbyggingsselskaper som drev og hadde sånn rekruttering
med bonuser og alt.
Men nå kalles det for pyramidespille.
Så er det jo viss likhet her, da.
Men det er bare at de som kommer
inn i disse nettverkene, de spiller jo ikke
med, de kommer ikke inn med sine egne
penger.
Nei.
Og det de gjør, de tar ut gevinsten
hvis det blir en gevinst og ta på
det her noen andres.
Og så dette privatiseringsaspektet av utenrikspolitikken, og det
har jo gått igjen.
Du hørte dette intervjuet med Hilde Henriksen Båge
på Nes, hvor hun snakker om hvor vanskelig
det har vært å få tak i dokumenter,
dokumentasjon på prosessen.
Det er ting som er borte fra utenriksdepartementets
arkiver og som større, hevde jo hårdnakket at
det er ikke noen dokumentasjon mangler.
Fordi Terje-Lud Larsen har jo aldri vært
ansatt i utenriksdepartementet, så hva han har holdt
på med er ikke vår business.
Og så videre.
Det er sånn der, kastet Sanni og jeg
på alle som spør om noe.
Bortsett fra at en ting det er at
han har oppgitt som offisiell samarbeidspartner med UD.
Ja, og det holder ikke, fordi du har
altså finansiert aktiviteten hans fra UD, så er
det samme faen hva du har gjort organisatorisk.
Og det gjelder det der i IP-greien
også, når du har sendt minst 116 millioner
kroner til en privatperson som har tatt ut
til lønn.
Så driter jeg i hva organisasjonsstrukturen er, altså.
Det der er skattepengene våre.
Og det skal dere svare for.
Men, ikke sant, det ligner så fælt på
den der aktive næringspolitikken.
Det gjør det, ja.
Det er så likt, fordi du privatiserer oppsiden
og kollektiviserer, putter nedsiden på fellesskapet.
Hver gang.
Og det virker bare som det er helt
konsekvent.
Og en sånn fryktelig enkel mekanisme å putte
på plass, hadde jo vært å bare si
at, du vet hva, politikkens oppgaver er begrenset
til disse.
Sikkert mye mer enn vi liker, men det
er altså ikke å sende penger til Terje
Rød Larsen eller bistandsprosjekter nede i gukken mellom,
eller aktiv næringspolitikk, eller å for den del
drive barnehager, eller, ikke sant, det er masse
ting du må begynne å se på, som
bare er sånne der gullkarver, som håndingkrokker, som
det offentlige setter ut, og som folk da
strømmer til, ikke sant.
Vi så disse her gassmaskene nede i Ukraina.
Herregud.
Sånn, det er så forutsigbart.
Vi kan gjøre det enda mer banalt, fordi,
altså, jeg jobber jo i et firma som
jobber mot offentlig, ikke sant, det offentlige er
våre oppdragsgiver.
Og vi må dokumentere hva vi leverer for
å få betalt.
Det er utrolig viktig krav, ikke sant, at
du får ikke kroner uten å ha dokumentert
det.
Altså, her vil jeg påse at de går
lenger enn de burde.
Det er sånn helt nisseopplegg, men likevel så
er det, at man må dokumentere hva man
får, og hva man har betalt for, det
er jo en greie i alle andre steder
enn i dette.
Når man kommer på dette nivået, så er
det sånn, nei, vi bruker pengene, men vi
skal ikke ha kvittering på noe, vi skal
ikke ha, ingen, dette er det vi fikk
igjen.
Det er ikke noe regnskap.
Nei, ikke sant, det er forskjell på folk,
ikke sant, Larsen kan stappe millioner i lommen,
men bare for å ta det helt anekdotisk,
jeg hørte historien om dem som skulle levere
treningsmaskiner til regjeringskvartalet.
De fikk sånn krav, at de måtte kjøre
det med null luftstilspill.
Veldig galt, for de lager disse treningsapparatene i
Hoxham, så det er jo da fem mil
å kjøre, så er du ved regjeringskvartalet, men
de måtte kjøre med elektrisk, og han som
driver det, han sa vel, ryk og reis
er ikke interessert, så da importerte de disse
treningsapparatene på noe dieselskip fra Kina.
Helt strøkket.
Men jeg synes det står litt respekt av
å si, da gidder jeg ikke å levere
til dere, da kan dere finne noen andre
å handle på.
Jeg har dieselbil, jeg har ikke tenkt å
kjøpe en ny bil for å levere noe
til dere, det gidder jeg ikke.
Det er jo respektløst, ikke sant, å redde
klima ved å nekte å kjøre en dieselbil
fra Hoxham til Oslo.
Så bruker du dieselskip fra Kina i stedet,
og fyller en container med, for dette er
sånn treningsapparat, vi snakker nok en god full
container når det er i småbeter.
Det er tungt.
– Både volym og vekt på det.
Men for å oppsummere litt av din forventning,
Trond, er vel gjerne at når du gjør
en jobb for det offentlige, og det er
jo gjerne en høyst konkret jobb, det er
et anlegg som skal settes opp, det er
et høl som skal gravas, det er noen
stein som skal fløttes på, eller en vegg
som skal settes opp, eller et eller annet.
– Kom og rør.
– Ja, hva det nå er for noe.
Og det de forlanger av deg for å
dokumentere alt du har gjort, sammen bygges det
og ferdig, så skal du ha gjort det
på riktig måte også.
– Ja, for å si det sånn, de
er så nøye på det at vi må
måle inn, og da er vi med få
centimeter magin hvor disse rørene ligger.
Hvis de ligger feil, så er det et
problem i oppgjøret.
– Ja, og da er det jo nærliggende
å forvente samme type kvitteringer fra både World
Economic Forum og International Peace Institute i New
York.
– Ja.
– Fordi det er helt utrolig at de
stiller lavere grav til seg selv enn de
gjør til andre.
Disse svindlerne.
– Ja, det er tross alt ...
– Jeg synes det er veldig lett å
tro, så det er lett trolig i mitt
hodet.
Ikke utrolig, men ...
– I was being facetious.
Selvfølgelig er det sånn.
– Selvfølgelig er det sånn.
Men altså, nå skal det jo liksom tas
grep her.
Altså, etter den sånn initielle ryggmagsrefleksen å si
at nei, dette her er ikke noe, dette
er ikke noe problem ...
– Men det er litt sånn rare greier
her, ikke sant?
For først så jeg ærna ut.
Ine har ikke gjort noe galt som utenriksminister.
Nei, fail.
Det burde kanskje ikke komme så på stand
så tidlig, fordi at du bare lager kjempe
i fallet, ikke sant?
Og så er det tydeligvis Ine, hun skjønner
tydeligvis det, for hun går da ut og
holder pressekonferanse og sier, vet ikke, og det
kan ha foregått under meg, og gjør meg
sint at jeg ikke vet.
Dette må vi undersøke.
Bedre holdning, og så kommer hun da større
i andre enden og sier, nei, vet du
hva, her er det ingen ukultur, så her
skjer det nok bare noe galt, helt spesielle
tilfellige, og kjempeuheldig, og vi har bare blitt
lurt, og vi har ikke vært naive.
– Men jeg må jo si da at
videre tillit, for jeg har jo inntrykk av
Ine Sørheide som flink, kunnskapssikk og plikt oppfyllende
og alt det der, men hvis hun har
vært involvert i å sende penger til Rød
Larsen for eksempel?
– Ja, det er den ene siden, men
jeg har noe annet jeg henger inne på,
men jeg mener det er det aller mest
vesentlige, og dette er etter at hun har
stoppet overføringene, for Ine stoppet overføringene til denne
tenkedanken til Rød Larsen.
– Ja, hun gjorde det, ja.
– Ja, det var hun som stoppet de
overføringene.
– Og det er jo liksom, vet du
hva, faen heller, det er bra.
– Samtidig, den gangen så jobbet jo hun
– Mona Hjul.
– Mona Hjul, hun var jo ansatt i
UD, og i 2019 så kommer da dette
varslet fra, det var en varsler som sier
at her er det noe som er rart,
ikke sant?
Det kommer masse unge ukvalifiserte jenter som plutselig
kommer på korte praktikantoppdrag til IP, og de
skal bli fotografert i FN-bygningen, og bildene
blir sendt til Epstein.
Og det hun gjør da, hun gjør en
ting som er riktig der også, for hun
sender det til statsadvokaten.
Og så kan man jo spørre statsadvokaten hva
faen han har å drive med de siste
sju årene, for det er snart sju år
siden det ble sendt over, og jeg kan
ikke si jeg har hørt noe mer om
det enn det.
– Men statsadvokaten sendte den til det amerikanske
potalet i myndigheten?
– Ja, det gjorde de for så vidt,
så det er greit nok.
Men Mona Hjul var fremdeles ansatt for UD.
– Ja.
– Mona Hjul var fremdeles venninna hennes, og
så sier hun at det...
– Og hadde fremdeles sikkerhetsklarering.
– Ja.
– Som var helt åpenbart for henne var,
at hun ikke skulle ha hatt.
– Ja, og hun tar ikke fra henne
den.
Men det hun heller ikke gjør...
Altså, for det første, hun burde ha erklært
seg innhabil.
Så sier hun at, «Nei, jeg er ikke
innhabil, fordi jeg har bare møtt ektemannen hennes
en gang.» Det er mulig, men du har
lånt leiligheten deres, for det er ikke Mona
Hjuls leilighet, det er deres leilighet til å
feire 40-årsdagen din, og det gjorde du
bare tre år tidligere, ikke sant?
– Hm.
– Det er et eller annet...
Altså, jeg tenker sånn at det at hun
ikke distansert seg, fikk noen til å ta
over den saken for å forholde seg til
Mona Hjul, det er en kjempeblemme.
Det er en sånn utilgivelig dårlig blemme.
– Jeg kan være enig i at det
er en blemme, men det er klart at
i forhold til et par av de andre
folkene her, som nå er detterforskning for grov
korrupsjon, så er det jo kanskje hakk under.
– Hvis jeg er heldig, så lander det
på grov korrupsjon, det kan også bli spionasje.
– Ja, det er liksom...
– Det jeg beskriver nå, i en vanlig
nyhetshverdag, så ville Ine stått og svart for
seg dag ut og dag inn og dette
ville vært diskutert i Dagsnytt 18 og i
debatten og på Nyhetsmålen tre av fem dager
i løpet av uken, ikke sant?
Og det hadde vært første siden på VG,
Dagbladet, Nyttavisen og Finansavisen.
Alle kom til å skrive om dette her.
Og nå er det sånn, det er ikke
engang noen som lukker opp øya, titter bort
og sier, du, Ine, den vurderingen...
For det skjer så mye av det at
hun bare...
Hun kommer til å skli gjennom det.
Men så er det akkurat så...
Det lukter akkurat så mye rottent fisk at
jeg tror at den høyre nå har bundet
seg til Masta og sier at Ine er
jo vår nye leder og Ine skal ombestemme
seg i høyre.
Så ser jeg for meg at det blir
ikke noen vekst hver høyre på mange år,
hvertfall.
– Det engelske begrepet serendipity, jeg vet ikke,
guttsløkke eller noe sånt på norsk, kanskje?
Sånne tilfeldigheter som bare alle stjerner leiner seg
opp helt uforutsigbart og til betydelig hell.
Når det som redder deg fra kritikk er
at de folka du har ansatt eller sendt
penger til er altså så mye større skurker
enn noen visste, at det tar all oppmerksomheten
bort fra dine egne vurderinger, det er jo
faktisk ganske så artig.
– Nei, altså, bare tilbake til, jeg må
bare kommentere det med større, for han var
jo så vrang til å begynne med.
Men så tror jeg kanskje han hadde snakket
med medier og rådgiver, så sa han at
dette tar seg kanskje ikke så bra ut.
Plutselig så han snu på en 10-åring
og så var det eksternt gransking og likevel.
– Jonas, husker du da vi snakket om
den der karikaturstriden og du drev å solgte
ut Norge utenhans og sånn?
Husker du hvor lurt det var?
– Ok, da.
– Nå må du ikke følge instinktene dine.
– Nå sier du det motsatte av det
som er refleksen din.
Da blir det bedre.
– Ja, ok.
– Men, jeg vet ikke, det er jo
liksom ikke, Brenna er jo liksom ikke den
store kriminellen i dette her.
– Ikke i Norge.
– Litt samme effekten.
– I Norge?
– Nei, det kan du si.
Litt samme effekten at det er så mye
større fisker at det blir liksom ikke han
som er hovedskurk i noe som helst, men
skurkete.
– Ja.
– Altså, det er ikke lov, jeg tror
det er mye her som er sånn, det
er ikke lovbrudd for det vi, ingen får
utstå å skrive disse lovene.
– Nei, og det er noe med den
der, når man sender så jævla mye penger
til disse organisasjonene, og det er så lite
kontroll med det, så må man altså slutte
med det.
Og jeg mener, Brende selv er ansvarlig for
å sende penger ned, det er sånn som
utenriksminister, og Barton er det, og Søreide er
det, og Støre er det, og Anniken Wittfeldt
er det.
Og så er det fint om Søreide har
tatt de riktige beslutningene, faktisk skrudda pengegranat til
Røde Larsen, og faktisk sendt videre bekymringsnotater og
sånne ting.
Men det er liksom det vi spilte av,
en episode eller to siden.
– Ja, det er skulder.
– Fra Stortinget.
– Det er i 2021.
– Å være så arrogant, når du forsvarer
dette systemet, når faktisk folk med integritet retter
seg i ryggen og sier dette er et
problem, og med integritet så mener vi nå
Karli Hagen-Bjørnar Moxnes.
– Ja.
– Ja, men hører du hva jeg sier?
Når Foxy Moxy er det firma med integritet,
så bør du gå i deg selv og
vurdere hva du driver med.
– Ja, det er.
– Og da lukter det ikke roser av
hverken Søreide eller Høytfeldt.
– Og kluen er at Søreide, når hun
svarer dette i 2021, så er det to
år etter at hun har mottatt trafficking-vårslet.
– Det er det eget.
– Ja, og det er jo heller ikke,
det får du ikke til å lukte mindre
rotten fisk av den damen etterpå.
– Men det vesentlige her i mitt hodet
er, nå er det en del som er
helt åpenbart kriminelle, og Mona Hjul og Terje
Rød-Larsen og Jaglan, det fremstår for meg
åpenbart at det er bare en politisak, det
er en etterforskning, spørsmålet er hvor lenge skal
du sitte inne for det du har gjort.
Brende vet ikke helt, men det er i
hvert fall sviktende vurderingsevne og løgner og korrupt
intensjon.
– Hvis han har gjort noe ulovlig, så
langt vi ser, så er det ikke i
Norge, men i Sveits.
– Ja.
– Og så tenker jeg at sveitserne vet
hvordan de håndterer sånt nå, for det er
de ganske gode på, hvertfall, helt sikkert.
Men, ikke sant, alle disse er has-beens.
Det er et oppgjør for tidligere, og det
er egentlig til skrekk og advarsel for andre
at husk nå endelig på disse folka, fordi
at når du tror feil utenlands så får
det konsekvenser.
Kan ta en stund, men jagger kommer de
ikke.
Men det som er viktig fremover, det er
jo faktisk de menneskene som nå søker fornyet
tillit og fremtidig ansvar.
Og det er typisk folk i Høyre og
Arbeiderpartiet, som har latt dette skje, hva enten
de har vært naive, blinde, eller oversett ting
med vilje.
Og hvis du skal ha en granskning av
ting her sånn, så er det å se
på alle utenriksministerer og utenriksdepartement, siden Støre var
utenriksminister minimum.
Og det er da Støre, Barton, Brende, Søreide
og Huitfeldt.
– Det du sier der er selvfølgelig helt
viktig.
– Hvem er utenriksministeren nå egentlig?
– Barton.
– Ja, du ble forvirret.
Fordi du har både Støre og Barton og
Stoltenberg, og alle åpner som utenriksminister.
Det er derfor det er vanskelig å si
det, men formelt så er det Barton.
– Jeg er litt opptatt av at du
får med bobler også.
At du sier at her er et sånt,
det er folk som ikke jobber i UD,
som er en del av samme grauten de
også, som bør være med i et slags
oppgjort.
– Ja, at det burde være et større.
Det her må jeg jo innrømme at realismen
er nok ikke stor, kanskje?
– Nei, altså, skulle vi tatt dette fra
et sånt ideelt ståsted, så burde du jo
bare sagt at det vi har lært nå,
at å drive og ha sånn kongehus, det
er jo bare tull, det kan vi bare
slutte med.
Og hvis du drar etter kartene i norske
utenriksstasjoner rundt omkring, så kan du si at,
hvor mye får skattebetalerne igjen for alle de
her utenriksstasjonene?
– Det husker jeg ikke hvem som sa,
men dette var noe jeg hørte, om det
var i går eller i dag, i en
eller annen podcast har mange av dere hørt.
Vi liker å gå rundt, vi bruker mye
penger på utenriksstasjoner og bistand og sånn, og
vi er så gode, det er liksom tanken
vi sitter med.
Nordmenn er så snille og gir så mye,
mer enn alle andre og alt mulig sånt,
mens det ute i verden oppfattes som noe
helt annet.
Norge har mye penger, så de bruker penger
for å få makt.
– Ja.
– Jo, dette var vel jedda det, tror
jeg faktisk.
– Kjøper vi oss plass ved bordet?
– Vi kjøper oss plass ved bordet, for
vi har råd til å kjøpe plassen, og
så kan det hende at vi plutselig kjøper
plass ved feil bord da.
– Husker du det bordet som det ble
litt oppmerksomhet rundt at vi kjøpte oss en
plass ved?
– Vi har kjøpt flere plasser, så hvem
tenker du på nå?
– Som det ble litt oppstyr rundt, det
var da Mona i jul fikk satt i
gang en sånn kjempeaksjon for at vi skulle
vinne plass i Sikkerhetsrådet.
– Ja, og det var seks måneders sete
liksom.
– Ja, og vi brukte masse millioner på
å lobbyere afrikanske land for å stemme på
oss.
– Da ble det helt utbrunet oss til
Satters Afrikade.
– Ja, det er den tida, ikke sant?
– Akkurat.
– Jeg skjønner at dette ikke er nødvendigvis
en sånn nasjonal forbrytelse, fordi man har en
eller annen avveining om det er kult å
sitte i Sikkerhetsrådet og sånt, men det er
helt åpenbart at Mona i jul har vært
litt opptatt av sin egen karriere også.
– Ja.
– Men det er bare, hva er det
vi holder på med?
For det er jo helt uten noen moralskrygg
grad å fly rundt og bestikke afrikanske land
til å stemme oss inn i Sikkerhetsrådet, liksom.
Selv om alle andre gjør det også.
– Ja.
– Og det er liksom, hva faen skal
vi der?
Hva oppnådde vi der?
Hva fikk vi ut av det?
Og hvorfor faen gjorde vi det?
– Men jeg synes jo, altså, fordi jeg
kom plutselig på, det var jo Jedda som
fortalte det som jeg sa i stav om
at vi blir på S&P, de som
kjøper plassen ved bordet.
Men det som er, han sa noen flere
ting som ikke var litt interessant der.
– Ja, men der tror jeg du foregriper
neste episode litt, Trond.
Eller, ikke neste episode, men vi kommer til
å gjøre en episode som går litt mer
på, hva er det vi holder på med
som potetland, liksom.
– Ja.
Altså, det er noe veldig rart når vi
sitter her og, vi kommer til å måtte
sitte her og gi Jedda rett i ting.
Og det er vel strengt, han er ikke
på førsteplass i favorittlista våre for politikere.
– I Moksnes, eller?
– Nei.
– Men han har ham rett.
– Han har ham rett, og det er
egentlig greit.
– Vi får være ærlige og si at,
du vet hva, når det kommer til denne
utenrispe-biten, så tror jeg faktisk han forstår
hva han driver med, han har vært i
gamer lenge og skjønner hva dette er.
– For å si det sånn, det vi
har felles med Moksnes og Mimir, er at
det er ikke vi som har stemt på
Svina.
– Det stemmer det.
Men altså, dere, bare før vi helt slipper
Mona-hjul.
Så, jeg tenker sånn at, hvorfor har hun
ikke passjonert seg?
Hun har jo passjonssonder.
– 200 år gammel.
– Jeg har ikke sånn, og så er
det jo sånn at, hun har jo fått
med seg det der, at Epstein har boddet,
og så har hun tatt biver seg på
cellene.
Du må jo skjønne at, her er det
noen som kommer til å legge merke til
noe rart.
– Jeg har jo en teori om det.
Hvis du forlater spillebrettet, så har du heller
ingen påvikning på spillet.
Det kan jo være at, hvis du har
veldig mye syn på skogen, så kan det
være greit å være på spillebrettet, og kunne
prøve å skyggelege litt så lenge som mulig,
med håp på at det går bra.
Og så klart at på et eller annet
tidspunkt, så kom det en sånn der teit
resident, og la ut halvparten av de filene,
og da var jo, da rant jo begge
over.
Og så skal det jo sies at, når
vi spilte inn to timer, og et eller
annet episode med, Mona og Terje Rød-Larsen,
så er jo 95% av det vi
sier, det har jo vært kjent i lang
tid.
– Ja.
– Og det er jo det forsmedlige med
hele denne prosessen.
Og jeg nevnte i en tidligere episode, en
sånn der jeg svar på, det var han
Andreasen som sa, at det her er presten
Svikta, ikke sant?
Så er det en som svarer, hva, hvordan
har de Svikta, de skriver jo om dette
opp og ned, og ja, nei, de skriver
om ting som har vært kjent i 3,
og 5, og 10, og 20 år, som
nå kommer frem, og danner helhetsbildet her, sånn.
Og du må jo være bra NPC, for
å sitte der og liksom tenke, så sjokkerende.
– Ja, så jeg mener, en helt åpenbar
konklusjon på dette, er jo at du tar
bort føndingen til denne godhetsadelen, og bare får
seg en skikkelig jobb.
– Ja, definitivt.
– Jeg fikk for lyst til å bare
sittere Eilidh Ørjasseter, fordi hun sa noe, og
så fortalte hun meg hvordan dette, dette altså
påviker over to minutter.
Vi vet alle hvordan det var hvis man
sa noe om VEF, og var litt kritisk
for bare 4-5 år siden.
– 4-5 måneder siden.
– Så fikk man jo beskjed om at
man var jo, litt sånn konspidiot, ikke sant?
Og nå sitter da Ørjasseter på podcast, og
sier at, «Nei, altså jeg har ikke noe
belegg for å si det jeg sier nå,
men jeg tror da det er et skikkelig
råttereir».
Og med det så kaster hun jo også
brennende bussen, og sier at han her er
råtte, ikke sant?
Altså han er jo sjefsråtta, han er størst
av dem alle, per nå.
Men det er plutselig så er det rom
for det.
Det er lov å si det og påpeke
det.
Det er lov å snakke sant om dette.
– Ja, altså konspirasjonsteorien nå, er jo å
løpe forsvar for utenrikspolitisk elite i Norge.
– Da er du konspirasjonsteorien.
– Kalte du akkurat større enn konspirasjon?
– Ja, men det er jo det det
er.
– Men altså hele tatt, så verden er
jo sprø, ikke sant?
Og så hvem skulle, hvem kunne tenkt seg
bare for to-tre uker siden, at en
tidlig norsk statsminister skulle være etterforsket for grå
korrupsjon, ikke sant?
Herregud, altså hva slags land, hva slags verden
er det vi lever i?
– Det er en mann til som har
sagt noe klokt om dette her, på et
bredere aspekter, han sier noe sånn som «What
a strange time to be alive».
– Ja, sånn er det.
– Det er Joe Rogan.
– Han er konspirer i seg selv da,
så han kan jo si hva han vil.
– Ja, i hvert fall holdt som det
av alle.
– Jeg så en eller annen som postet
en tweet med en sånn lang liste med
ting, og sånn «checkmarks» på «mainstream media» og
«konspirfolk», og det var liksom alt fra denne
hestemedicinen til Rogan, til LabLeek, til WEF, og
det var bare «konspirfolk», «check», «check», «check», «check»,
«check».
– Det er jo et problem, det er
jo et kjempeproblem at det blir sånn, fordi
på et eller annet tidspunkt så er det
«flat earths» som vinner frem her, liksom.
– Ja, det stemmer det.
– Da er det World Trade Center, det
var noen amerikanere som gjorde det selv, altså
plutselig så vil jo, har man ikke noe
igjen for å tro på noe av det
offisielle forholdet på historien, da?
Det er skummelt, da ryker...
– Selvfølgelig.
– Da blir det jo greit å si
at «Nei, jeg tror ikke tyskerne har gjort
så mye med jødene», og alt dette, hvis
man ødelegger den tilliten, så vil selv den
historien bare falle, ikke sant?
– Det er en del ting du må
kunne stole på, det er sant ikke sant,
i verden.
– Hvis de ikke gjør det for mye
med...
– Da må noen andre si det, en
større, men han er ikke til å stole
på.
– Men høyre, høyre, og så må jeg
bare få med dette, fikk dere med dere
at denne korrupsjonsindeksen ble publisert heromdagen?
– Ja, den ble publisert i Dagmores, vel?
– Ja, i hvert fall, ja.
Det var helt nylig.
Norge gjorde jo ikke så verst, altså, eller
egentlig ganske bra.
– Det kan med data, hvis det var
blitt...
De hadde tappet data på 2026.
– Vet du...
– Det kan være at det hadde enda...
– Det er faktisk det, det er pengens
greie, for vi slo ikke Danmark og Finland
og Luxemburg og sånt, men vi slo svenske
data denne gangen, så vidt, men liksom sånn,
lurer på hvordan det ser ut neste år.
– Nei, det...
Litt sånn statsfinansiert trafficking og sånt, så tipper
jeg at vi lander den på banan.
– Men det må jo være noe om
metodikken også, fordi hvis du ikke klarer å
se at alle de offentlige pengene som seiler
rundt og kommer i milde gaver til næringsliv
og utenrikspolitiske eliter og landen i Afrika og
hva det er for noe.
Og det er liksom sånn, ektemannen til en
statsråd har tjent hundrevis av millioner på antikorrupsjon
i Somalia, liksom.
– Ja.
– Hva faen er det?
Det er litt sånn evarsoliv, hva faen er
det?
Er dere blinde?
Hva er det dere holder på med?
– Men altså, det der med å ta
med en liten detalj, det heter Perceived Corruption
Index.
Så det er rett og slett ikke sånn...
Det er ikke sånn objektivt riktig, det er
bare hvordan man opplever det.
– Da er det lett å forstå.
– Det vil si at alle naivitet motvirker
plasset.
Jo mer naiv folkning, jo mindre oppfattning.
– Sånn som i Norge har vi max
-naivitet av tidligvis.
– Det er ingenting annet.
– Det er jo herlig.
Det var en nyttig avklaring.
– Og så tror jeg kanskje den naiviteten
står litt for fall nå.
– Uff, ja, herregud.
– Ja, og det bør...
– Det er interessant å få mått...
– Det er fint med tillit samtidig, men
ikke når det blir naivt samtidig.
– Tillit er en sånn greie du skal
være litt midt på.
Du skal ikke være for naiv, og du
skal ikke være helt konspiler.
Så det er et optimal punkt der du
er passet skeptisk.
– Ja.
On those words, det var dagens...
– Have it so good so long, folkens.
– Ha det.
Takk for i dag.
– Takk for at du hører på Sidelinjen
podcast.
Snakk gjerne om oss.
Lik, del og anbefale oss i podcast-appen
din, eller delta i kommentarfeltet på YouTube.
Har du ris eller ros, kritikk, forslag, spørsmål
eller noe annet, så finner du all kontaktinfo
på sidlinja.transistor.fm