Velkommen til Sidelinja, podcasten for politisk hjemløse.
Og folk som lurer på hvor det ble
av pengene.
Og folk som kunne trengt de pengene.
Rundt bordet i dag Trond Sørensen, Arne Eidshagen
og meg selv, Vegard Nøtnæs.
Ja, hvor ble det av de pengene, økonom Arne?
Ja, de fikk vi i hvert fall begynt
å gå på, men vi får kanskje fortelle
konteksten.
Nå har vi vel alle her fått med
oss en ny dokumentar som er publisert på
YouTube og flere andre plattformer.
Ja, altså, jeg har "Skin in the Game"
her, for jeg sponset den med en fem hundre
-lapp eller noe sånt.
Jeg husker ikke hvor mye det var.
Nei, jeg ga også noen penger til den.
Det er jo faktisk litt kult at du
kan få den typen crowdfunding for kulturprosjekter som
dokumentarfilmer.
Nei, det er ikke noe nytt i det
hele tatt, Arne.
Vi betaler alle for NRK.
Nei, det har du rett i.
Sant nok.
Men altså, temaet er hvor ble det av pengene.
Det er det.
Og det er vel tittelen på denne dokumentarfilmen.
Det er det.
Den er jo, jeg synes den er bra.
Den er nok ikke en film for politiske
nerder som det som sitter rundt bordet
her, for det er jo ingen ting der som
overrasker oss, og vi kunne sikkert utbrodert idioterne
på hvert enkelt felt i mye større grad.
Hva heter det?
Sindre Wiig Nordby.
Ikke han andre Sindre, men Sindre Wiig Nordby.
Der har vi det.
Jo, nei, det går ikke så kjempe i
dybden.
Det er et overblikk, og det er et
narrativ, som man gjerne sier.
Han forteller en historie, og den er morsomt
fortalt, og den er laget for et bredt
publikum.
Og den kommer ut fire uker før valget.
Han har et uttalt mål.
Han skal ha dette til å bli topprioritet
i valgkampen.
Ja, han vil forandre politikken.
Han er fortsatt der.
Han er ikke sånn som oss, som vil
ha alle stortingspartiene til null prosent oppslutning.
Nei, han er veldig optimistisk ennå.
Mitt umiddelbare inntrykk var at det var en
artig liten filmsnipp.
Det syntes jo at det var et lavbudsjett,
og det synes jeg er greit.
Jeg synes kvaliteten på det de gjør blir
bra.
Ja, de har ikke brukt sykt mye penger
på effekter, og på masse dillydall.
Men de har klart å sette sammen en
film som likevel virker profesjonelt sammensatt.
Ja, og de drar inn folk som Jonas
Kristiansen Nøland, om kjernekraft og valgene som det
står i, og de forteller en veldig tydelig
historie, kanskje spesielt på det med utenlandskabler og
strømpriser og sånn, hvor egentlig historiefortellingen er helt
direkte.
Dette har de gjort for å gjøre vindmøller
lønnsomme.
Og det er kanskje et hakk videre enn
den offentlige debatten for øvrig.
Ja, det er sant.
Jeg tenker litt sånn at, akkurat på dette
med strømprisene, så synes jeg kanskje han var
litt hengt opp i fortiden.
For jeg tenker liksom sånn, nå ligger jo
strømprisene i Norgesprisen.
Så jeg tenkte kanskje at jeg ville vinklet
det litt annerledes, hvis det var jeg som
hadde laget filmen.
Nå er jo ikke det, så det spiller
jo på en måte ikke noen rolle.
Og så er det noe med at historien
går veldig fort, så hvis du skal spille
inn en dokumentar og bruke et år på det,
og være oppdatert på siste nytt, så tror
jeg at du skal få et problem.
Det stemmer.
Men så grunnleggende sett da, og selv om
jeg synes temaene var uhyre viktige, han kunne
vært mer slagkraftig altså.
Ja, det synes jeg også.
Jeg synes kanskje noe av det som blir
mest slagkraftig sånn synlig, det er faktisk vår
gode venn, Sløseriombudsmannen Are Søberg.
Ja, han gjør en veldig god figur.
Han gjør en veldig god figur, ikke bare
som kopien fra Matrix, men også når han
legger disse gullmyntene på bordet, og demonstrerer hvor
mye penger det forsvinner ut på, hvor mye
forskjellig det er, og som er tydelig dårlig
prioritering.
Og dette er jo, Minerva har, jeg vet
ikke om det er i samarbeid med Norge,
eller om det er på eget initiativ, men
de har jo faktisk faktasjekket hele greia, og
de gir stor karakter på alle punkter.
Og det er jo fint å kvele den
innsigelsen med en gang, for ellers hadde det
kommet ramlene inn med, nå må man på
en måte motsige en relativt grundig Minerva-artikkel
for å gå i rette med denne filmen.
Og det gjorde de jo før premieren også.
De skrev at vi har faktasjekket denne filmen,
og det hadde de gjort så lenge før,
at det står jo i innledningen på filmen,
når den starter.
Dette har blitt faktasjekket av Minerva.
Ja, for den er rykende fersk, ikke sant,
når den ble lagt ut denne helga, så
vidt jeg vet.
Den ble lagt ut i går.
Ja, kan man si.
Hvis jeg skal fortsette å mase litt på
Øvland, det jeg opplever som litt manglende slagkraft,
så kan du si det at han er
jo litt sånn, han lar jo på en
måte stortingsparti-politikerne slippe til å si ting
som i og for seg høres veldig fornuftig
og greit ut der.
Hvor han kanskje med fordel kunne konfrontert dem
litt hardere.
Da må jeg i retthet si at han
snakker jo en del med sånn ungdomspolitikere, fra
Unge Venstre, Unge Høire og FpU.
Han har også snakket med Valle, for eksempel.
Så lar han dem holde på.
De har jo lært narrativet.
De sier jo ting som lyder fornuftig, men
også en del av oss har jo levd
en stund og vet at det er mulig
at disse ungdomspolitikerne, at de på en måte
fortsatt er unge og entusiastiske, men de kommer
jo til å bli en del av systemet.
Vi vet jo at det som skal til
er jo hva du stemmer på et av
de partiene.
Det som skal til er jo en skikkelig
motorslide og gir meg en veldig mye liese.
Så en skikkelig opprydning er jo det som
skal til og det er det jeg mener
med å mangle slagkraften.
Men det er en ting som du tar
til gode for opprydningen, det er jo antall
lover og forskrifter.
Det blir det gjort et poeng av ganske
grundig, at det er altfor mye av
det, og det hindrer bare folk å
gjøre ting.
Det er morsomt at du får dratt med
deg Mímir Kristjánsson på at dette er et
kjempeproblem.
Hva skal du med FpU og Høire?
Når du hører Mímirs uttalelser fra kontoret der,
så er han oppriktig bekymret.
Dette er litt sånn Mimir og Velle i
hvert sitt ytterpunkt i norsk politikk.
Jeg er enig om problemet her, og så
har jeg ingen tro på at noen kommer
til å rydde opp i det.
Jeg har mindre tro på Velle enn på
Mimir.
Ja, det er personlig preferanse for hva man
tenker om Velle.
Jeg er helt enig, det som er rødt,
en ting er at de er dustete kommunister.
Når det kommer til masse praktiske ting, så
tenker de av og til fornuftig på det
også.
Ja, og så vil jeg si at vesensforskjellen
mellom Mimir og Velle er at Mimir er
en fyr som tør å gå imot sitt
eget parti.
Velle er en fyr som er bare absorbert
av systemet i sitt eget parti.
Det viser jo at nå blir han voksenpolitiker
og har plutselig snudd 180 grader i ruspolitikken,
og er en fyr som ikke møter opp
på jobb når han blir valgt til noe.
Fuck that shit.
Det som er greia med Velle er at
han har snudd opp og endt opp i
voksenpolitikken, men han har på ingen måte blitt
voksen.
Ja, noe sånt, ikke sant?
Men den respekten det står av Mimir, og
igjen, vi snakket om det før sendingen, ville
Mimir vært misfornøyd med dekningen vi har gitt
ham på denne podcasten.
Jeg tror det er ingen vi har skrytt
ut mer av enn Mimir, til tross for
å være dypt uenige med mannen politisk.
Vi er mer uenige med ham enn med
alle andre likevel, så kommer han bedre unna
her.
Fordi han i en veldig stor grad er
et ærlig menneske, som tør å snakke om
ting, selv om det går mot eget parti,
eller mot narrativet, eller mot PK.
Han bruker hodet i stedet for å liste
opp sånne ting som de har øvd inn.
Det er en ting som slår meg, jeg
vet ikke om dere har den følelsen, men
ofte når det kommer nye unge politikere inn
i politikken, så har de ofte en litt
negativ følelse mot dem.
Ofte er de veldig flinke, de har lært
seg alle talepunktene, så de kommer på skjermen
og lister opp noen talepunkter.
Det gjør at de føles litt uærlige.
De står bare og lister opp noe de
har blitt fortalt.
Men Mimir er jo ikke sånn.
Han er jo en fyr som virker som
om han har tenkt igjennom ting.
Han har kanskje ikke tenkt på samme måte
som vi har gjort alltid, men tenkt igjennom,
og det er en bra ting.
Ja, det er det.
Det er ikke like forutsigbart som alle andre.
Simen Velle, kan du...
Du kunne programmert en chatbot til å være
Simen Velle, ikke sant?
Hvis du bare hadde lastet alt med FrPs
program, og fokusområder, og siste ukers nyhetssaker.
Men det Velle er god på, det er
å fremstå veldig emosjonell når han snakker om
politikk.
Han appellerer.
Jeg føler at han er veldig artikulert på
måten han snakker på, og så videre.
Det appellerer ikke veldig.
Det er en følelsesappell, da.
Mer enn noe annet.
Og så er det hengt på et eller
annet.
Men jeg tror kanskje det er det som
har gjort suksessen hans, på en måte.
Appellformen patos, som alle elever på skolen lærer
om i våre dager.
Ja.
Det er vel det vi irriterer oss over
også med politikken, at den er overfladisk og
uærlig, og at det er det som
skårer godt.
Men det er kanskje også parallelt til hva
vi savner med den dokumentaren, da.
Den er jo helt klart en appell til
middelvelgeren.
Og det er sannsynligvis det du må gjøre
for å nå ut.
Så den er ganske overfladisk på disse ulike
tingene den tar opp.
Den går ikke i dybden på noe
ordentlig.
Men den forteller vel den historien som må
fortelles for å få dette fokuset i valgkamp.
Og så er det som bekymrer meg, at
hvis dette lykkes, så betyr det at Høire
og Arbeiderpartiet begynner å kappes om å
skulle kutte offentlige utgifter eller lov og reguleringer eller et
eller annet sånt nå.
Og det hadde jo vært bra, det.
Men det er virkelig ikke de folka jeg
vil ha in charge.
Det tror jeg har vært en del av
Høire-retorikken siden i hvert fall siden 80-
tallet, sikkert før det, men så lenge jeg
har fulgt med i politikk.
At man skal kutte loveregler og reguleringer
og sånne ting, så skjer det jo ikke,
det.
Det har jo vært mange stortingsvalg, det har
bare aldri skjedd.
Jeg tenker, uten å skulle gi Trump noe
credit i særlig grad, men han gjorde én
ting ganske bra i sin forrige periode.
Det var å si at for hver ny
regulering som er innført, så må du fjerne
to.
Du må ha en eller annen mekanisme
som tvinger det frem.
Nytten er sånn, kan noen lete etter
noe og se om noen klarer å finne
noe?
Og så gir du den beskjeden til noen
som er egentlig litt uinteressert i å gjøre
akkurat det, fordi det er ikke ditt
interessefelt.
Det virker ikke.
Du må lage, du må gjøre det på
en måte som tvinger det frem.
Det er nytten av sånn.
Det er litt snodig hvordan politikere i veldig
stor grad er glad i å bruke tvang
mot sin befolkning, men når byråkratene skal prøve
å ledes til å gjøre noe, så er
det bare sånn, men kan du ikke være
så snill da?
Kan ikke dere begynne å
slippe farten ned på skjermen?
Har dere kunnet ha lyst til å gjøre
en liten innsats med dette?
Ikke dette, men ok.
Men det du sikter på her sånn, det
er jo Hans-Jørgen Blomseth, forenklingsgeneralen, som jo
forteller denne historien i stor grad.
Har forsøkt å få til ting, møter så
mye motstand i systemet at du bare gir
opp til slutt.
Ja, men det er jo akkurat det som
er greia.
Så her trenger du en motorslag som kutter
bort det daukjøttet som alle de lovende reglene
representerer.
Jeg hørte jo på moderniseringsministeren i Argentina legge
ut om hvordan de hadde gjort ting da
Milei overtok presidentskapet der nede, og det var
jo sånn at allerede et par år i forveien
hadde de begynt å ta inputs fra folk
og fra næringsliv og sagt ja, hvilke lover
vil du ha bort?
Hvilke lover vil du ha endret?
Siden dette var så mye, så krev det
at du må enten si bort, eller du
må skrive et forslag til en ny lovtekst.
Så kom det med en sånn svær bunke
med endringsforslag.
Du må i rett og slett dra litt
til, for det raser jo over deg med
sånne nye, nye forskrifter og regler.
Ikke bare fra norske byråkratier, det kommer sikkert
i enda større grad fra EU i
våre dager.
Så å stå opp imot noe sånt, eller å
rydde opp i det er jo kjempevanskelig, men
selvfølgelig desto mer nødvendig.
Jeg tok en litt sånn morsom ting og
begynte å snakke om dette sykehuset oppe på
Innlandet som skal bygges til cirka 19 milliarder.
Det er jo før alle budsjettene sprekker, selvfølgelig.
Så for en ukes tid, halvannen siden, så
kom jeg over det, og så tok jeg
en sånn kjapt, hva kostet det nye Ahus
da de begynte å bygge dette her?
De begynte å bygge i 2004, ikke sant?
De brukte vel 20-25 milliarder, og
ok, hvor mange mennesker er det de dekker
da?
Og så er det sånn, for det er
liksom 19 milliarder for et sykehus, det sier
egentlig veldig lite for folk.
Ja, ok, det kan jo hende det er
en rimelig pris, eller det kan hende det
er hundre tusen ganger for dyrt, liksom.
Det har ikke noe forhold til tallet.
Det er helt umulig å forholde seg til.
Ahus har en dekning på 627.000 mennesker
og så tar de i tillegg en del
oppgaver for Innlandet.
Det kommer jo folk fra Kongsvinger og Elverum
og Hamar og sånn som også kommer til
Ahus, fordi de tilbyr en del ting der.
Så jeg sammenlignet da, så var det sånn,
ok, til sammenligning så er det 370.000
innbyggere som da skal sogna til Innlandet sykehus,
for det er jo ikke et sted det
bor sykt tett med mennesker.
Og så begynte jeg å liksom se, når
jeg hadde sett denne dokumentaren i går, så vekslet
jeg noen ord med Sjur om dødsmannen Are,
og han var jo bare sånn: Ja, jeg
matet dette inn i en AI og så
fikk vi ut, og bare sånn for å
få litt perspektiv på det, det kostet i
2025-kroner mellom 8,1 og 8,4
milliarder.
Det er 300 millioner man ikke er helt
sikker på der.
Ja, men AUs dobbelt så stort, koster under
halvparten.
Ja, altså AUs har 1160 sengeplasser totalt, mens
Mjøssykehuset har 568.
Så ja, omtrent det dobbelte det.
Men hvis du ser på antall ansatte, så
skal det liksom, det er i Foretaksregisteret 12
.240 ansatte på AUs.
Til sammenligning så antar man at det skal
bli ca.
2.900 årsverk på det nye Mjøssykehuset.
Og så er det liksom årsverk, og så
blir det splittet opp mye, 50% og
sånt.
Helt klart, fagområdet, jeg vet at tallene ikke
er sammenlignbare, men ja, mye større.
Altså, hvis du begynner å regne på prisen
per så er det liksom to, jeg lurer
på om prisen blir sånn som seks ganger
per potensielle pasient i nærområdet.
Ikke 20-25 kroner.
Hvorfor sitter ikke Vesterås og ser på disse
tallene og sammenligner med: Ok, vi har bygget
sykehuset ikke så lenge siden sist.
Hvorfor blir det sånn?
Hvorfor kommer det?
Det stilles ingen spørsmål.
Men Vesterås' prisanker er jo at han kan
få 50.000 for en trebenk.
Ting koster penger, det er ikke noe rart
for han.
Det er mulig at han har kjøpt mye
trebenker til dette nye sykehuset som har kontrakt
med Vesterås.
Det kan det jo være.
Det kan være at han har utvidet til
noen plastbenker og steinbenker, og da snakker vi
sikkert en million stykket.
Det er mye greier.
Men en ting som jeg syntes var artig,
en ting er 19 milliarder for et sykehus,
og med ditt regnestykke så er jo sykehuset
sykt kostbart til å være sykehus.
Men det de gjør i dokumentaren er jo
å sammenligne et sykehus med MRI-maskiner og
dyrt medisinsk utstyr med kontorbygget Regjeringsbygget i Oslo
sentrum som er 55 milliarder.
Og det er fortsatt counting, der tror jeg taksameateret går
fortsatt.
Så dyrt at du kunne kjøpt en villa
til hver av de som skal jobbe der,
og brukt det til kontorplass.
Eller det nye World Trade Center som de
er inne på i dokumentaren.
Altså, Regjeringsbygget i Oslo er dyrere enn World
Trade Center.
Jeg tror det går mer enn 5000 mennesker
inn i det nye World Trade Center.
Det tror jeg også.
Det er så sprøtt, ikke sant?
Det er jo flott at de lager den
type litt slående sammenligninger.
Sånn World Trade Center er et vanvittig symbol
på rikdom og fremgang og teknologi.
Det ble jo gjort en sånn sammenligning med
et eller annet bygning i Saudi-Arabia eller
et eller annet sånt.
Nå er det verdens høyeste bygning nå.
Det kostet jo en tredjedel av å bygge regjeringskvartalet.
Dette er jo før de siste 10 milliardene
i sprekk.
Det er noe galt i Norge om dagen.
Penger teller ikke lenger.
Vi er jo så himla rike.
Det er jo bare å gjøre et ekstra
uttak.
Sånn har vi gjort det.
En annen ting jeg synes var bra med
vinklingen til Are nå, det var at han
tok, veldig ofte så er det sånn at
han tar de småsakene og peker på dem
og så er de morsomme, ikke sant?
De gjør ikke noen ville utslag i noen
budsjetter.
Det er bare sånn du blir sittende og
rister på hodet for dette var for dumt.
Nå tar han på en måte i denne
dokumentaren de store tallene og de store feilprioriteringene
og sier at den jernbanen her er verdens
dyreste jernbane med 30-40 milliarder.
Siste nytt nå det er jo at dette
sklir nå opp mye fortere enn det vi
trodde var mulig.
Dere som bor i disse blokkene, kan dere
komme dere ut litt fort eller?
Nå tror jeg de får 100 000 hver
for å flytte raskere fordi de begynte å
svette litt.
Fordi dette beveger seg raskere enn først antatt
og mye raskere enn de trodde var mulig.
Det ligger jo an til katastrofe der, ikke
sant?
Hvis det er veldig feilberegning, så kan hele
greia rase ut.
Det er ikke det at jeg har så
jævla mye til å oversvømme oss, så må
jeg gjerne sende hele dritten ut til Oslofjorden,
men jeg er ikke så interessert, jeg bruker
ikke så mye penger på det.
Nei, nei, nei.
Nei, og der er altså regnestykket 30 milliarder
for 10 kilometer med jernbane som hverken går
fort eller rett.
Det er grønt.
Det er litt sånn som havvind.
Altså, det er så sprøtt.
At det har vært noen som har signert
off på dette i prosessen, det skulle
jo være straffbart.
Det må vel vise seg at hverken politikere
eller byråkrater forstår hva store utfall det gjelder.
Det verste jeg så var en bro de
hadde bygd der som hadde blitt en fadese.
Den kostet 25 millioner for 300-400 meter
med bro over noen jernbane som skulle binde
byen sammen på begge sider og sånn.
Når den feilet, så var det 25 sånne
ingeniører som fikk sparken.
Fordi hvis du gjør sånne fadeser, da mister
du jobben.
Og så tenkte jeg, 25 millioner, det er
jo ikke kommet av tegnebrettet i Norge hvis
du skal lage 400 meter bro før du
har brukt 25 millioner.
Det var litt artig de eksemplene fra sløseriet
og misbruk fra nordfra.
For eksempel den der sykkelbroen i Tromsø som
ble utvidet på en halv meter.
Det som ikke er billig.
Eller den der flyplassen i Bodø som liksom
er flyplassen som skal flyttes 100 meter.
Ja, ja.
Det er syv planer.
Det er ikke noe etterspørsel etter på da.
Nei.
Det er bare det offentlige som kan finne
på å gjøre sånn uten å gjøre markedsundersøkelsen
for behov først.
Det er så sprøtt.
Og det var fint gjennom hele dokumentaren at
de trekker ikke opp bare som en sånn,
dette er en sløsesak, men ikke bare er
det en sløsesak, men denne kommunen driver og
sier opp leger og sykepleiere og sånn.
Fordi at de har så dårlig råd.
Det er nesten en rødliste, men vi skal
faen meg flytte den flyplassen allikevel.
Og vi skal ha det kulturhuset og vi
skal ha svømmehall.
Det er jo bare for å sette den der
vanvittige sløsementaliteten i et litt sånn skjær.
Ja, ja.
Folk har jo, også sånn, folks forhold til
offentlige penger er jo litt rart.
Hvis vi kan våge å gå litt utenfor
utenfor dokumentaren, dere fikk jo med dere her
om dagen at det var debatt om at
hver femte nordmann, også i arbeidsførr alder, står utenfor
arbeidslivet.
Og det er klart at de skal jo
på en måte betales for av resten, med
mindre de er millionærer og klarer seg selv.
Bare sånn, stå utenfor betyr at du jobber
mindre enn, er det tre timer?
Et eller annet sånt per måned.
Det er helt latterlig.
Hvis du hører med folk, så sier de
jo at så vil det være forferdelig å
være forsiktige med å uføre trygde unge mennesker
for eksempel, som har vært debattert.
Da er du ytterhøyre.
Ja, takk.
Eller for eksempel hvis noen skulle finne på
å røre sykelønnsordningen, og selv den uhyre bitte
lille endringen som Venstre har foreslått, har jo
skapt ramaskrik.
Det er jo bare den endelige indikasjonen på
at fascistene nå marsjerer åpent i gatene.
Ja, det er jo helt klart.
Jeg holdt på å si, jeg gjorde litt
flere søk i går for å sette disse
kommunale lånegalskap ene i perspektiv.
Fra 2008 og frem til i dag, så
har den rentebærende kommunale gjelden vokst med 7
,5% per år.
Sånn er det jo noe med at den
renta går opp da.
Det gjorde den jo.
Det begynte med 2008 å være et fint
tall for det i finanskrisen og renta i
bunnen.
Så kan du spørre deg, hvor mye har
rentekostnadene økt med da?
Tre ganger?
Fire ganger?
Ja, den har i hvert fall økt mye
mer enn selve lånebeløpet.
Ja.
Det er litt sånn, det er det perspektivet
de ikke har med dokumentaren, men som er
sånn jeg føler er neste skritt.
Hvor mye penger låner norske kommuner da?
Hvor mye øker de lånerammene sine?
Hvor mye mer rentekostnader får de?
Jeg tror dette poenget faktisk er veldig godt
og viktig og det har mye å gjøre
med at pengeinntektene til kommunene har jo egentlig
bare økt.
Ikke bare fra lokale skatter og avgifter, men
også fra statlige overføringer.
I utgangspunktet burde norske kommuner egentlig kunne klart
seg bra, men så svires det litt mer
enn vi hadde tenkt.
Da låner de litt penger og så plutselig
er renta litt høyere og så blir det
litt tøffere allikevel.
Ja, så kommer de på en liste.
Ja, det stemmer det.
Men fra den tiden vi fortsatt fikk lov
å stille til valg av de partiene som
sløser bort alle disse pengene, så var det
siste kommunevalgkamp, så var det en ting som
var veldig virkningsfullt å bare nevne for folk.
Vet du hva snittgjelden per innbygger er i
norske kommuner?
100 000 kroner.
Du og ungene dine bærer 100 000 kroner
hver i gjeld som er rentebærende.
Rentene av det er mer enn den formueskatten
man i gjennomsnitt diskuterer i ulike kommuner.
Det er to år siden.
Det vil si at det er 115-16
000 nå.
Men da er det verre.
Du må konkretisere det i sånne termer.
Når du gjør det og folk får høre
det, er det riktig?
Nei, det kan ikke stemme.
Er det riktig?
Gjør kommunen min det?
Vent litt, skal jeg slå opp kommunen din
her?
Ja, kommunen din gjør det.
Og da er det liksom, å faen.
Jeg tenker at en av de virkelig store
belastningene kommunene bærer nå, det er jo dere
sikkert klar over, det er rentene som de må
betale på mer gjeld de har dratt på seg,
i stedet for å prøve å redusere gjeldsgraden
sin og bare få dette ned på et
levelig nivå.
Jeg har en pen ting å si om
Arbeiderpartiet, og jeg bare sier det for det
er så sjelden jeg har noe pent å
si om det.
Da dette kom opp, så var jo en
del av de partiene som er enda mer
populistiske enn Arbeiderpartiet var jo på en sånn
der, la oss bare ett til ett kjøre
oljefondet inn, så nullstiller vi kommuneøkonomien.
Alt det skal få, ja.
Og så er Arbeiderpartiet der og sier at,
det kjæreste i stedet enn egentlig.
At du vet hva, det er en helt
horribel insentivmodell, hvis de som har tatt opp
lån skal få det ett til ett, og
de som ikke har gjort det skal få
ingenting da, eller og det er jo bra
at man har det gangsynet fortsatt, men det
hadde du jo på strømpris, eller på makspris
på strøm også, to år før de selv
innfører det.
Så jeg har jo ingen tillit til at
vi fortsetter på det sporet, hvis det blir
upopulært, men ja.
Jeg ser fint for meg at noen kan
komme på en modell hvor de sier at
for å sette kommunene i stand til så
bla bla bla bla, så sier man at
ok, vi la oss gi kommunene 30 000
eller 40 000 eller et eller annet noe
per innbygger, fordi da får jo alle, så
da er det jo greit.
Og det ville jo vært da arbeiderpartimodell.
Så urettelig det, vet du Trond, for da
er det rike kommuner som får også, og
da kan ikke Arbeiderpartiet gjøre det.
Velstående kommuner som får mer penger skal vi
i hvert fall ikke ha nå.
Selv om det kanskje er nettopp de kommunene
som burde få penger, for de har vist
at de klarer å ta vare på de.
Men jeg har faktisk et sånt, nok et
eksempel på den norske, alle skal få-holdningen,
og det har å gjøre med at det
sier seg at studenter har dårligere råd nå
enn for 20 år siden.
Og kanskje det stemmer, det er jo dyrere
å bo, og så koster det.
Det har vært prisøkning, og det har vært
sånn boligprisøkning, har det i hvert fall vært,
og boligleie og sånne ting.
Så det er for aldri.
Det kan godt hende at studenter har det
litt trangere.
Men så er vi uten sånn avstemming i
dagens Aftenposten, hvor man spør om man har
alternativer hvor man sier om studenter skal få
økt studiestøtten sin.
Og det er sånn at 68 prosent de
sier at ja, det må de.
Og så er det litt mer forsiktige 28
prosent som sier at ja, de må det,
men de må kanskje jobbe litt ved siden av.
Og så er det bare 4 prosent som
sier at nei, de får nok støtte.
Det er jo forskjell på hvordan man velger
å gjøre dette.
Og nå skal jeg røme min svoger.
Han er jo en godt voksen mann også.
Det er sikkert ikke sammenlignbart med dagens
system, men jeg vet at når han var
ferdig med studiene, hadde han kjørt så mye
buss i Oslo ved siden av, at han
hadde en betydelig sparekonto når han var ferdig
med å studere.
Og det var liksom en betydelig sparekonto
eller du kan styre, og ingen studier gjeld
selvfølgelig.
Så det er klart at da han bodde
i Oslo og tenkte ikke å flytte hjem
derfra, så kan han gjøre ferdig studiene derfra,
og i hvert fall helt frem til han
flyttet seg som voksen.
Men det er jo et snakk om at
det er mulig å gjøre noen valg her.
Med tanke på at han har hatt relativt
stor suksess med eget firma og alt som
er i etterkant, så kan man vel ikke si
at det gikk utover studiene, eller?
Nei.
Det er jo litt sånn som jeg har
vært inne på, det kan jo hende at
studiet skal tenkes på litt mer som
en investering.
Altså sånn at du skal liksom investere
og tjene litt i den andre enden, og
så kan det hende at du kanskje skal
ligge unna sånn "Desinformasjon i et feministisk perspektiv"
type studie.
Ja, hvis du ikke har en veldig
klar forretningsplan for å selge desinformasjonstjenester.
Jeg synes jeg hørte riktig at
dere hadde tenkt å melde dere på det.
Ja, det bør vi passe på og
sjekke.
Jeg er nok ikke kvalifisert til å
komme inn på de studiene, så dere bør
bare komme hit og gjenta det dere lærte.
Ja, ja.
Vi får se hvordan det går.
Vi må jo prøve å nærme oss
de store mediene og forbildene som Dagbladet og
VG.
Ja.
Vi trenger jo alltid terningkast på filmer.
Det gjør de.
Skal vi ta en terningkast rundt dette
her i god Dagbladet-ånd?
Det gjør vi, ja.
For min del kan jeg si at jeg
synes den er severdig, og som sagt ikke
så slagkraftig som den kunne vært.
Det har noen skjønnhetsfeil, fordi den har laget
litt sånn - men det tror jeg bare
er sånn label-stress her, så det tror jeg
ikke vi skal trekke noe ned.
Men jeg tror det blir nok ikke mer
enn fire for min del.
Jeg synes den er så godt tima
inn i valgkamp og sånn, så jeg synes
det trekker opp, så jeg tror jeg lander
på en femmer.
Men jeg er enig i innsigelsene til Arne,
at den kunne slått litt hardere.
Ja, den kunne slått hardere, samtidig så
har jeg veldig sans for at den må være
sånn at den når ut til de menneskene
som vanligvis driter i politikk.
Altså, den skal treffe Sindre Wiig Nordby før han
fikk strømregning på 4.000 kroner i posten.
Og jeg tenker at jo, du kan få
den til å slå hardere, men samtidig så
krever det at du går mer i dybden,
blir tyngre stoff, og kanskje ikke så lett
å se.
Også har de gjort en del humoristiske scener
innimellom, som gjør at, nei, den får en
klar femmer av meg også.
Ja.
Femmerstøtt, da.
Godt jobba.
Skal vi si at det var dagens?
Det var det.
Men se filmen, det er en artig
affære.
Vi skal legge ved show notes sammen
med noen andre referanser.
Denne må dere se, folkens.
Jep.
Ha det bra.
Have a good one.
Takk for at du hører på Sidelinja podcast.
Vi vil gjerne vokse ut, så hvis du
snakker om oss, deler oss, eller anbefaler oss
i podcast-appen din, så er det høyt verdsatt.
Hvis du heller vil snakke med oss, i
form av ris eller ros, kritikk, forslag, spørsmål
eller noe annet, så finner du all kontaktinfo på
sidelinja.transistor.fm