Velkommen til Sidelinja, podkassen for politisk hjemløsning.
Og for de som har hatt godt nytt
år.
Rundt bor i dag revolusjonære Trond Sørensen og
meg selv, Vegard Nynæs.
Før jeg må starte med en liten anekdote
i dag.
Jeg har alltid hatt en feeling at cirka
til jul eller nytt år, så skjer det
noe forbannet.
Et eller annet møkk.
Det følger jeg med.
Det har vært en eller annen veldig ofte
i romhjulene eller et nytt år.
Ulykke, ras, jævrum.
Take a pick.
Jeg føler at verden har snudd litt.
For i år skjedde ingenting sånn.
Men i ram, det skjer.
Ja, Venezuela.
Livlig nytt år så langt.
Ja, vi sier det på den måten.
Veldig livlig nytt år.
Jeg føler at det er noen geopolitiske brikker
som faller i riktig retning i året.
Det føles veldig sånn.
Og så er det jo litt sånn, skal
vi si at det enn så lenge er
litt utilfredsstillende på alle fronter.
Det er ikke noe nytt regim i Venezuela.
Du har ikke lykkes enda i Iran.
Nei, men det føles som det er veldig
riktig vei.
Men ja, det ser ut som det har
begynt å trille ned den riktige bakken.
Det har liksom ikke begynt å trille ordentlig.
Jeg er mer opptatt av hvem vei og
moment det går enn hva som er status
akkurat nå.
Og jeg føler at nå er vi på
riktig moment.
Ja, og så har vi vel merket oss
at både med Venezuela og Iran er det
ikke alltid den mediedekningen man kunne ønske seg.
Det er ikke så mye som går i
dybden, eller forklarer, eller heier på riktig side,
eller hva det måtte være.
Det er veldig mye problematisering av ting som
jeg synes er rart å problematisere.
For eksempel at du tar en kriminell og
illegitim statsleder og bare nepper den.
Jeg har ikke så store problemer med akkurat
det.
Nei, jeg sliter heller ikke mye med det.
Og så har jeg ganske lite sympati med
prestestyret i Iran.
Men det er vel noe av det vi
skal innpå i løpet av dagens episode.
Men vi tenkte jo at vi skulle kanskje
begynne med litt sånn...
Iran Bono-on.
Ja, hva er dette dyret?
Hvor mye er det?
Hva er folk?
Ikke sant?
Jeg tror vel vi har en del iranere
i offentligheten.
Stortingspresidenten, han Mashoud Garakani.
Ikke sant?
Altså det er en del veldig veltilpasset, ordentlige
folk.
Mahmoud Farahmand, han er iraner.
Ja.
Vi har noen skribenter i Netavisen.
Altså det er et utvalg ganske bra folk,
som jeg av en eller annen merker ikke
skjønner hvorfor.
Jeg skjønner ikke hvorfor de ikke er i
media.
Nei.
Hvorfor ikke NRK tar tak i en stortingspolitiker
med iransk bakgrunn?
Det er veldig rart.
Fordi det jeg kunne se noen overskrifter på
her om dagen, det var at det iranske
miljøet var delt.
Ja.
Og det er jo mulig de har kildere
på det, og det er riktig.
Jeg vet ikke, mitt inntrykk er at det
er ikke så veldig delt, fordi alle iranere
jeg har møtt i 15 år er så
sinte på det prestestyret.
Minus én for øvrigt.
Ja, greia er at det er et sånn
rart fokus.
Fokuset er på at de er delt om
hva de ønsker skal erstatte prestestyret.
Ja, nei det er litt frem.
Når du får opp overskriften til NRK, så
ser det ut som de er delt i
synet på prestestyret.
Og jeg kan ikke komme på, jeg tror
kanskje også jeg vet om ett iransk menneske,
og jeg skal ikke si dette som fakta,
men jeg føler at det er hun kaninkoker,
nei, honningfellet kalles det, nedi halden.
Hun kan det være, synes.
Hun har litt mer giret på prestestyret enn
en del andre iranere, er mitt inntrykk.
Ja.
Men samme av det, skal vi trille oss
gjennom litt bakgrunnsinfo på Iran først?
Vi gjør det.
Så det første er, skal vi bare ta
demografien først, for det er et svært land
dette.
Det er et svært land med 90 millioner
innbyggere, et par av 90, og de er
relativt unge, medianalder på 34-ish, og det
betyr at de har levd hele livet sitt
under dette forbannede prestestyret.
Ja.
Men det betyr også at under overflaten, så
er det en del av det som er
fra før prestestyret, som har overlevd, altså i
befolkningen.
Det er mye som tilsier at de, selv
om de har levd under et prestestyre i
50 år, kanskje også har hatt foreldre og
besteforeldre som har fortalt dem om en bedre
verden.
Nei, nei, og alle har jo sett disse
bildene fra før prestestyret, hvor det ser ut
som et vestlig land, ikke sant?
Det skal jeg si, og det sagt, altså,
det var ikke noe gjennomslitt i norsk regjering,
i menneskerettigheter og sånne ting der heller, men
det var bare så veldig mye bedre enn
det som er nå, ikke sant?
Nei, jo, det var korrupt, og vi er
på tatt av sløsing her i landet.
Det var det som fell til Sian.
Ja.
Sånn ekstravaganse i …
Nå må vi ta en prapp med sløseriombudsmannen,
for det kan se ut som han driver
og forhindrer at det hele forsvinner ut av
stortinget ved å skjelme det, ved å ta
ond over roten for tidlig.
Ja, nei da, men kanskje en sånn vesentlig
ting å gå inn på er regionen i
Iran.
Ja, fordi ifølge offisiell statistikk, så er 99
,9 prosent av alle som bor i Iran,
de er muslimer, og det er ski av
muslimer, for det er vel ikke noe annet
som er greit til å være som muslim
i Iran.
Det er de offisielle tallene.
Og så er de uoffisielle tallene, litt som
…
Det er ikke de nyeste målingene vel, men
da ligger de på rundt 30 prosent.
Ja, noe sånt.
Og så …
Og nå skal ikke jeg spikere det jeg
sier nå, men det er …
Vi har fått veldig mye input som sier
at per nå så er det nok ikke
mer enn kanskje 20 prosent som er troende
muslimer.
Folk forlater religionen, og hvis man ser på
andelen moskéer, de hadde 75 000 moskéer.
Det er jo nok da at noen kan
be.
Ja, du skal få bedt fra deg da.
Men det har de redusert til 25 000,
fordi der kommer ikke folk.
Nei, og det er til og med offisielt.
Ja, det er offisielt.
I offisielt fall, de måtte stenge to av
tre fordi det var ikke noen folk der.
Men det er litt vesentlig da, å få
frem at denne islamske republikken er ikke så
veldig islamsk.
Den er ganske religiøst pluralistisk.
Det er ateister, og spirituelle, og bahayer, og
kristne, og mye rart i ulike minoriteter.
Og selv muslimer er da en minoritet, selv
om det er den største religionen.
Ja, altså det som er ...
Hva skal jeg si for noe?
Islam har jo vært en veldig arabisk religion,
også har man prøvd å late som om
arabisk og persisk er akkurat det samme.
Jeg tror ikke det er mange iranere som
har prøvd å late som om persisk er
det samme.
Iranere later ikke som det.
De har prøvd ikke å late som det,
det er helt tatt.
Du merker jo veldig stor forskjell på ...
Altså, iranere er en helt egen type menneske.
Jeg opplever de som er veldig andre enn
veldig mye andre som kommer fra Midtøsten og
andre deler av verden.
Ja da, og det er jo et indoeuropesk
språk også.
Klart vi skal følge et nærere slettskap her.
Men det er hvertfall litt bakgrunn på ...
Det er ikke veldig mye legitimitet for dette
prestestyret i utgangspunktet.
Nei, den legitimiteten de har, det er voldsmonopol,
that's it.
Voldsmonopol i feil hender har jo hatt en
tendens til å gå galt.
Ja, det er jo enkelt av oss som
vil hevne at voldsmonopol ikke er noen god
idé i det hele tatt.
Men det er jo ikke ...
Det er litt sånn skille på midten av
bordet her.
Det er det, det er det.
Du får sitte der og kose deg med
den restaten din du da.
Ja, offisielt så er det vel faktisk mellom
fem og ti prosent sunni muslimer i Iran.
Så de har vel grund til halvveis anerkjent
at du kan få lov til å være
sunni.
Men det er ikke lov til å være
noe annet.
Det har litt konsekvenser å være feil ting
da.
Hvis det er Baha'i for eksempel, og
det er til og med en region av
iransk opphav, som ikke er så kjempegammel, men
det er jo en artig religion.
Det er definitivt den mest sympatiske, sånn monoteistiske
religionen etter mitt syn.
Det er sånn, smil og vær glad.
Ja, bare kumbaya og la oss alle være
venner.
Og det er klart at da skal du
få føles.
Hvis det er Baha'i i Iran, så
har du ikke adgang til universiteter blant annet.
Du kan ikke få høyere utdannelse.
Får man høyere utdannelse i Iran egentlig?
Eller får man bare vranglære på her nå?
Det kan du diskutere, men det kan du
diskutere på mange universiteter her i verden.
Men Iran er jo, det var jo en
høyt utdannet befolkning da revolusjonen kom, og det
betyr at du har institusjoner, og du har
veldig mye på plass.
Og det er klart, det legger du ikke
ned utenvidere, selv om du styrer tilgangen og
endrer pensum og sånne ting.
Ikke i Iran.
Ikke i Iran, der gjør man ikke det.
Jeg kom bare til å tenke på Venezuela,
der sparket man vel ut alt som var
av leide og fotballkompetanse.
Å ja, ja, ja.
Men, ja, nei, altså, det er litt forskjell
på, jeg håper å si, hvis du skal
ha en revolusjon, eller du skal angripe noen
for et regimeskift, eller et eller annet sånt,
så er det en vesentlig forskjell om det
er et etablert samfunn med institusjoner og en
befolkning som husker en annen tid og sånn,
eller om det er litt sånn rett fra
steinalderen opplegg.
Men både Iran og Venezuela er land som
har institusjoner, som har et kulturelt minne av
å være et liberalt og pluralistisk og velstående
land.
Det betyr at, sannsynligvis, så har du en
del kortere vei til en suksessrik stat på
andre siden, hvis du lykkes i regimeendringen, revolusjonen,
kall det hva du vil.
Men, da er det på tide å bevege
seg til det som faktisk skjer i Iran
nå.
Ja, eller skal vi starte med litt lenger
tilbake i tid, sånn 3-4 år?
Ja, fordi det var veldig opp til å
gjøre det her, det var det i 2021,
tror jeg det var.
Ja, og da var det mye demonstrasjoner, men
den gangen mer mot hvordan samfunnet ble drevet.
Ja, det var litt sånn, skal vi kalle
det moralbasert, eller sånn, dette er gærent, faen,
ta dere prestestyret.
Ja.
Middelklasse, universitetsmiljøer, og det var jo den der,
hva var det, kvinneliv, frihet.
Ja.
Det var menneskerettighetsbasert.
Det startet vel lengre med at moralpolitiet hendret
etter en dame som viste for mye hår.
Ja.
Tok livet av en hund.
Det var et het hund da.
Jeg husker ikke hva han heter, men altså,
bare for å forklare hvor viktig visning av
hår er i Iran, bare for å få
satt perspektivet her.
De slep med jo, det kom litt regn,
så da var det vannmangel i Iran, og
da var det en av disse, om det
var fra prestestyret, eller Hakke Unner, som forklarte
at grunnen til det var at alle straffet
de med lite vann fordi at kvinner i
Iran viste for mye hår.
Dette er …
Og der er jo en sånn, en vesentlig
ting, for du sa i Iran så er
det viktig, og det er jo egentlig ikke
sant, for prestestyret er det viktig.
Ja, for prestestyret.
Iraner er jo ikke tjukke hue.
Nei.
Altså, iranske myndigheter og prestestyret, de hadde det
for seg at dette er veldig viktig.
Fordi alle har blitt skikkelig sint hvis kvinner
viser hår, så da får vi ikke vann,
så vi får dyrket parkene våre.
Jeg lurer på om det er andre fenomener
enn alle som har slått inn her.
Ja, hvem vet?
Men det var et opprør, opptøyer basert på
indignasjon og tretthet med prestestyret.
Det som skjer nå, det har mer tekstur
av å være drevet også, fordi indignasjonen er
der fortsatt, men det er også drevet av
en kollapsende økonomi, hyperinflasjon og økende priser og
vanskeligheter med å få livet til å gå
rundt.
Og det har man jo sett mange steder,
at hvis du virkelig skal ha fart på
opprør, så ta fra dem levebrød og økonomien,
så begynner folk å bli ordentlig sintet.
Ja, og det startet vel egentlig den 28.
desember med at disse basarkjøpende mennene, de låste
døra på butikken sin, og sa at vi
kan ikke drive butikk på disse forholdene.
Så de begynte å gjøre opprør, og så
spredde det seg veldig fort.
Det var ikke vanskelig å få andre til
å bli med på dette.
Nei, og du har på en måte tre...
En ting er disse, de indignerte, altså de
som på en måte demonstrerer på et moralsk,
etisk, styresettmessig grunnlag.
Og så er det de som er sintet
på økonomien og tøffere levekår.
Og så blir dette blandet sammen med, og
det er jo det vi får litt dekning
på når det er splidet i miljøet og
de greiene der, at det er en del
monarkister, som vil ha tilbake sjan, kongen, eller
hans...
Og det er også nytt nå, fordi tidligere
så har de liksom ikke ropt på noen
nytt lederskap.
De har bare ropt på bedre ledelse fra
lederskapet.
Men nå brenner de liksom det prestestyreflagget til
Iran, og de brenner bilder av Khamenei, og
de roper også på at kronprinsen skal komme
tilbake og ta makten.
Og det er ikke noe man har sett
før der nede.
Det har liksom ikke vært noen store...
Det har ikke vært på det nivå.
Nå er det på det nivå, og det
er så mange, mange flere som er med
på det nivået.
Og så er det litt uenighet om hva
de ønsker å få etterpå.
Det er bare at alle vet hva de
ikke vil ha.
Jeg tror jo ikke det er helt urimelig
å tenke på den kronprinsen som en katalysator,
mer enn et faktisk ønske om å innføre
monarki på nytt.
I hvert fall ikke som effektiv styreform.
Men det får man jo se, og det
er vanskelig å se for seg, at det
blir mye verre enn prestestyret.
Det skal veldig mye til.
Jeg kan ikke komme på et dårligere styre
noe sted i verden, faktisk.
Jeg tror Kim Jong-un konkurrerer.
Ja, men i hvert fall...
Kim Jong-un, Kina.
Kineserne, om ikke annet, har fått litt bedre
økonomi gjennom mange år.
Iranerne har bare fått trangere og trangere, dårligere
og dårligere økonomisk, i tillegg til alle disse
helt sinnsvake greiene på den sosiale biten i
Iran.
Det er liksom ingenting som har gått det
riktige vei noen sted i Iran.
Kim Jong-un er en dyst, og jeg
er ikke sikker på at økonomien hans bærer
seg veldig lenge, men den har båret seg
noen lunne frem til nå.
Så ser du virkelig på nesa, men kineserne
har opplevd en viss velstandsvekst på bakkene likevel.
Kineserne har?
Ja.
Men jeg er jævlig usikker på...
Hvis du måtte velge mellom prestestyret i Iran
eller Kim Jong-un?
Jeg tror nesten jeg hadde gått for prestestyret.
Jeg er ikke sikker på det, altså.
Jeg synes det er så...
Jeg liker damer med langt hår, vet du.
Ja.
Og så liker jeg å se dem i
øya.
Ja, nei...
Ja.
Eller litt av et dilemma, det der.
Det hadde vært fint å slippe begge deler.
Ja.
Og det må man jo unne folkene som
bor på disse stedene.
Måtte de lykkes med å kvitte seg med
sine undertrykkere?
Det er en veldig godt utgangspunkt.
Og så har jeg større tro på at
det skjer i Iran enn Kina den nærmeste
tiden.
Og det er jo på et eller annet
vis viktigere at det skjer i Iran, fordi
det er tross alt et verre regime enn
Xi Jinping's regime.
Og jeg mener, jeg har ikke mye til
å oversvåre sist jeg nevnte, men disse prestegutta
i Iran kan faen meg ryke å reise,
ass.
Egentlig litt sånn snodig greie, fordi kineserne er
jo ikke veldig glad i muslimer.
Og julene har jo kjent litt på det.
Det merkes, ja.
Men de har vært veldig glad i Iran.
Og prestestyret der har de vært glad i.
Ja, nei, det er jo man...
Det har vært et litt sånn vennskapsnettverk.
Ja, gjerne organisert gjennom briksgreiene eller litt sånne
ad-hoc allianser.
Iran, Russland, Kuba, Venezuela, Brasil til dels, Sør
-Afrika til dels, India til dels.
Og så er det litt rart det hele,
fordi at det er så mye uoverensstemmelse mellom
for eksempel India og Kina.
At de har jo vært i mer eller
mindre aktiv konfliktkrig med ujevne mellomrommer i ganske
mange år.
Ja, de har jo Russland og Kina også.
Ikke sånn at ikke de har skutt på
hverandre over grensene her mange ganger.
Nei, nei, nei.
Og jeg tror at hver som har lest
historien og kan regne, ser at hvis Russland
kollapser, så er det veldig mye av Sibir
som blir kinesisk ganske fort.
Ja.
Mange, mange gamle uoverensstemmelser som skal løses opp
i.
Men det er jo et sånt bekvemmelighets...
Jeg kaller det en bekvemmelighetsallianse.
At det er...
Det man er enige om er at man
i hvert fall ikke er på lag med
Vesten.
Ja.
Men det er kanskje det som har vært...
Skal vi kalle det den store forskjellen?
Fordi i Vesten så har man hatt et
sånt grunnleggende verdienighet som på en måte legger
grunnlaget.
Har hatt er nok viktig å undersøke i
vår tid, men ja.
Jeg valgte bevisst å si har hatt, fordi
nå er det litt mer usikkert hvilke vei
USA går, for eksempel.
Men når vi snakker om Vesten, så det
inkluderer jo Japan.
Det inkluderer Australia.
Ja.
Det inkluderer Sør-Korea.
Det er litt sånn vestlig orientert som er
greia.
Og den orienteringen, det er en sånn verdibasert
greie.
Ikke bare en sånn...
Det er bekvemmelig for oss å være venner.
Så har USA funnet ut at nå skal
de jo være venner med de som de
er bekvemmelige å være venner med.
USA skal teste om folk virkelig mener det,
så de gjør det litt vanskelig å føle
seg hjemme i den alliansen.
Men ja, jeg tror det er riktig.
Og det har jo vært bygget på frihandel,
internasjonal orden, institusjoner.
Og der har jo aldri USA vært den
store pådriveren på egne vegne, selv om det
i stor grad er USA som har bygget
opp mye av infrastrukturen og vært garantist for
det.
Men det er jo mange av disse internasjonale
institusjonene som varierende presidenter i USA har vært
skeptiske til Internasjonale straffedomstolen blant annet.
Og FN har alltid møtt dyp skepsis i
USA.
Men de har kontoret sitt i New York.
De har det.
Men frihandel, åpne handelsruter, regelbasert verdensorden, veldig stor
grad vært USAs og i og for seg
Europas verk i etterkrigstiden.
Og at man bygger opp denne ensidige avhengigheten
og at man ikke løser konflikter ved å
grebbe land fra hverandre.
Og det har fungert veldig bra.
Ja, og det har jo historisk sett vært
et unntak.
Ja, vi må ned den der kaninhullet der.
Og gjett om vi skal innom Grønland om
ikke alt for lenge.
Og da skal vi klare å fortelle hvorfor
det er galt.
Men vi skal også kanskje klare å fortelle
hvorfor man tenker som man tenker i USA.
Fordi jeg føler at det har vært litt
manko på.
Ja, ok.
Ja, neimen vi ser nå når vi kommer
til den.
Nå skal vi ta litt mer på Iran
og dette terrorregimen etter prestene.
Ja, jeg synes vi skal fylle opp alt
som er med det, egentlig.
Fordi nå er det ikke så jækla mange
land i verden igjen som driver og henretter
sin egen befolkning.
Men Iran er en av de hvor det
er høymote.
Ja.
Der ryker det tusen stykker i året.
Og de har liksom sånn.
Det de ikke henretter, så har de, det
var vel sist det var demonstrasjoner, så brukte
de hagler til å skyte folk i ansiktet
med, sånn at de skulle miste syne.
Fordi de skulle ikke kunne se.
Veldig sånn symbolsk greie.
Men det sier litt om hva slags regime
det er da.
Ja, og det er liksom, du kan henrettes
for alt mulig rart.
Nå ble det varslet i forbindelse med demonstrasjonene
nå, at man anså opprøret som en såkalt
forbrytelse mot Gud.
Og det er et dødsstraff.
Ja.
Så jeg føler liksom at hvis det finnes
en almektig Gud, så tror jeg kanskje at
ikke han trenger hjelp på prestestyret for å
håndheve det.
Nei, det kan du si.
Og så tror jeg kanskje hvis det finnes
en Gud, så tror jeg kanskje ikke det
er Ayatollahen som står først i køen for
å komme inn til 72 omfruer, eller himmel,
eller noe som helst.
Men i så fall er det jeg snakker
om 72 homofile godt utstyrte venner.
Men brutaliteten til dette regimet, og alt du
kan dokumentere, og det har vært dokumentert i
år etter år etter år etter år av
menneskerets organisasjoner og iranere i eksil, og det
er sikkert mange av oss, er du her
i Oslo, så kan du stadig støte på
sånne iranske aktivister som ber om penger, ikke
sant?
Og det har jeg gitt penger til en
del ganger, og da blir du registrert i
noe sånn, ja, at du får noen telefoner
innimellom, og spørsmål om vi vil hjelpe deg
videre, og alt det der sånn.
Men det er jo rett og slett sivile
private iranere som bare jobber utrettelig hele tiden,
og har gjort det i mange, mange, mange
år for å kødde til for dette møkkeregime.
Sakt og enkelt så er det en internasjonal
motstandsbevegelse mot pressesyre, og den har, altså er
det iranere et sted, så er det en
avgrening av den motstandsbevegelsen.
Det er det, og dette er det som
gjør det så rart, hvor lite fokus det
har vært på Iran i lang tid, lite
fokus fra mediene, altså det er ikke sånn
at du ikke får dekning, men hvis du
kontrasterer det med hvordan man dekker Gaza, både
i, hva skal vi si, krekstid nå, de
siste årene, eller før det, og engasjementet på
vegne av Gaza, og da er det jo
på vegne av et Gaza-styrt, eller hva
skal vi si, palestinasaken, men hvor Gaza er
styrt av en sånn terrororganisasjon som Hamas, og
man har ingen skruplømmer liksom.
Mens når det kommer til Iran, så er
det utrolig mange som holder igjen, og ikke
helt syns dette er bra, og er usikre
på at det føles som noe sånn amerikansk,
israelsk imperialisme, og preststyret i seg selv, ble
jo sett på som det i sin tid,
da Ayatollah han kom i 79.
Det ligger en sånn artikkel fra New York
Times i 79, som er fascinerende å lese
nå.
Den er full av håp, og fremtidstro, og
optimisme på vegne av prestestyret.
Det høres ut som en artikkel skrevet ut
av et norsk medlem av Rødt.
Ja, men ikke sant, det er sånn New
York Times i 79, er steigen enda av
nå, ikke sant?
Og det er bare, det er nesten helt
absurd hvor nærsynte de er, og det handler
jo om, tror jeg, en sånn der, hva
skal du si, disse underliggende antivestlige, antiamerikanske holdningene,
hvor du har en del, hvor du bare
vet der, ikke sant, for du fargekoder det,
eller et eller annet, at ikke-hvite, ikke
-vestlige er bra, og hvite-vestlige er dårlige.
Og så kommer du til dette, prestestyret i
Iran, så tenker du, du vet hva, dette
er antivestlig imperialisme.
Så da er det bra.
Ja, da er det flott.
Og det er liksom det samme med Hamas,
man ser ikke på teksturen i hva disse
satansorganisasjonene er, man bare ser på hvem blir
irritert av at disse kommer til makten, og
så tenker du, USA blir irritert, da er
det bra.
Det er en veldig dårlig måte.
En ganske dårlig måte å forholde seg til.
Det funker kun med SV.
Jo, nei, men spørsmålet er hvor mye av
dette henger igjen, for jeg ser nå denne,
ja, man gir en dekning av Iran, og
det er åpenbart ikke veldig mange som har
noen særlig sympati med prestestyret i seg selv,
men du ser at det holdes igjen litt,
og det er ikke så veldig stor entusiasme,
eller i hvert fall overraskende lavere entusiasme enn
man skulle tro da, på vegne av demonstranter
og de som ønsker å endre regimen.
Og det er en sånn evig problematisering, som
vi var inne på i begynnelsen, at det
er splittelse i det iranske miljøet, fordi man
er usikker på om man vil ha konge
eller demokrati, som om det var det viktige
i situasjonen.
Det er veldig merkelig fokus, men dette er
liksom, og det som er greit, jeg skjønner
hvorfor man ikke skriver så himla mye om
hva som skjer internt i Nordkorea, fordi du
kommer ikke inn og får dekket noe internt
i Nordkorea.
Iran har ikke vært mulig å komme inn
i.
Iran har det vært mulig å reise til
og oppholde seg og snakke med folk, og
så videre og så videre.
Vi har jo hatt fiskeri-minister og alt
mulig rart der vi.
Ja da, og i hvert fall etter at
han var ferdig med å være fiskeri-minister,
så var han en del der selv.
Da var han enda mer der.
Så dette er et eller annet med at,
dette er et område som har vært tilgjengelig
for dekning, men det blir ikke dekket.
Det er ingen som reiser ned.
Og jeg sier ikke at du skal stå
på gata med et kamera der og intervjue
folk om vestlig skikk og bruk og moral,
men man kan reise dit og snakke med
folk og kanskje produsere noe når man har
forlatt Iran for eksempel.
Det skulle kanskje være mulig.
Det er mye greier, ikke sant?
Men dette ser man jo hele tiden.
Det er en sånn skjev og selektiv dekning
av ting som ikke henger så mye sammen
med alvorlighetsgrad eller menneskelig lidelse eller den type
ting.
Det henger sammen med sympatier og antipatier og
biaser man tar med seg inn i det
og sånn.
Kjempefokus på Gaza da ting foregikk der, fordi
det er veldig mange som sympatiserer med Palestinasaken,
og det har blitt sitt eget dyr, ikke
sant?
Ingen som egentlig brydde seg mye om hva
som skjedde nede i Sudan på samme tid,
selv om det var...
Du har dobbelt så mange der, liksom.
Ja, og det er mer...
Det er kjemperart.
Og du ser Sudan veldig lavt på oppmerksomhetsskalaen,
Gaza kjempehøyt, og Iran ser ut som det
er litt midt i mellom.
Men det føles som det er en underdekning
og et underfokus og en sånn...
Hva skal man si?
Selektiv humanisme.
Man er opptatt av menneskerettigheter hvis det er
de riktige folka som er rammet av Brødborgen.
Og så er det selvfølgelig sånn...
Hva skal jeg si for noe?
Så skjønner jeg at man kanskje ikke har
dekket Iran og hva som foregår internt i
Iran i 2023, for det har kanskje ikke
vært så veldig mye spennende som har skjedd
der.
Men 2024 så ville det jo vært noe
å snakke om.
2025, veldig.
Etter at de plutselig ble skutt i småbiter
på alle sine atombaser og så videre, vil
jeg jo tro har en annen effekt internt
i Iran.
Og så kommer man nå til demonstrasjoner og
muligheten for prestestyres fall.
Og så er det sånn overfladisk dekning av
det.
Det er liksom ikke noe dybde, det er
liksom å snakke litt om det på overflaten
og så intervjue en annen vilkårlig demonstrant på
gata og så hente inn en eller annen
fyr som har skrevet en artikkel for tre
år siden.
Det føler jeg at det er greia.
Ja, fordi hvis du turer rundt med sånn,
hva skal vi si, europeiske intellektuelle for å
være litt uprecise.
Men hvis du trekker de inn på dagsnyttaten
for å snakke om Iran, så er det
en relativisering og et fokus på at de
må prøve å forstå kulturen i Iran og
regimen og veldig komplekst.
Som er to hvitforskjellige ting.
Ja, ja.
Men det blir et fokus på dialog og
problemløsning og diplomati, og så tror jeg jo
at det som er vanskelig for mediene og
for disse relativiserende intellektuelle, for de har ikke
noen problemer når det kommer til Palestinasaken.
Nei, der klarer de det.
Og enda der er det en del kompleksitet
under.
Ja.
Men der er det veldig lett, viser det
seg.
Men det er ikke det der undertrykket mot
offernarrative, ikke fordi det ikke er en undertrykker
og ikke er et offer, for det iranske
folk er helt åpenbart et offer, og presteregime
er undertrykkere.
Men problemet er at offrene roper på USA
og Israel og ber om hjelp.
Ja.
Og det er ikke så jævla påpris.
Passer ikke narrativet.
Nei.
Nå går de og ber om vestligimperialisme, Gitt.
Ja.
Oi, oi, oi, oi, oi.
La det være da.
Nei, da må vi prøve å snakke sammen
og forstå.
I Norge er vi dritgode på å snakke
sammen og forstå.
Vi har jo til og med invitert representanter
for islamsk heldig brorskap til Norge for dialog.
Det er mye rart, altså.
Ja.
Men vi var inne på det da vi
snakket om Venezuela og folkerett og sånn, ikke
sant?
Det er noe fundamentalt gærent med hvordan man
ser på verden gjennom den der folkerettslinsa.
Ja, og nå var jo hun Cecilie Hellestveit
på Danby Plus 1 og pratet om folkeretten.
Jeg synes kanskje ikke det var det beste
intervjuen hun har gjort noen gang, men hun
gjør jo det samme poenget som vi gjorde,
at folkeretten er egentlig bare et sånt sjeftrammeverk
som handler om stater og staters rettigheter og
praktiske og pragmatiske formål.
Og det er et lovverk som ikke finnes
noen håndhøvre av, ikke sant?
Men det vesentlige poenget er at man går
glipp av hele tiden de rettighetene som man
burde fokusere på, som er den individets rett,
altså som del av folket i Venezuela eller
Iran, til ikke å bli undertrykt.
Og det er ikke noe i folkeretten som
sier at du har noen grave på det.
Nei, fordi folkeretten har veldig lite med folk
å gjøre.
Ja, nettopp, ikke sant?
Og det er noe av det samme her
sånn, at disse, enten det er akademiker eller
intellektuelle eller medier eller hva det er for
noe, og dette er ikke å si at
mediene ikke dekker Iran, for det gjør det,
ikke sant?
Og de dekker Iran, ikke sant, som skal
vi si godt nok, men det er så
tydelig at engasjementet ikke er der.
Man er ikke egentlig så interessert, og det
vekker ikke det samme engasjementet hos de samme
som er fryktelig opptatt av menneskerettigheter og humanisme
i andre sammenhenger.
Og jeg synes altså, når det kommer til
Iran, at det er veldig rart, fordi at
det har så store geopolitiske konsekvenser, hvis dette
styret faller.
Midtøsten, alle skjønner at Midtøsten endrer seg.
Plutselig er finansieringen til Hamas og Hisbollah borte,
og iranske truslen mot Israel er borte, som
betyr at...
Det er fristende å peke på at Hamas
og Hisbollah for en stor del er borte,
bare fordi Israel har bestemt seg for at
nå er det nok.
Men da blir det ikke noe gjennoppbygging, for
å si det sånn.
Jeg tror de prøver å tenke at de
skal ha gjennoppbygging, men hvis Iran i dagens
form faller, så er det ikke det noe
tema lenger.
Da tror jeg det er kjipt å være
i Houthi og skulle angripe skip, og i
det hele tatt er det ingen rygdekning å
få noe sted.
Men det har så mange andre implikasjoner rundt
i verden, på større bilder, at det er
veldig rart å ikke gå veldig i dybden
på det, fordi det er så mye det
påvirker.
Ja, la oss si geopolitikken som sånne Lego
-klosser som skal passe sammen, og at når
du endrer på en, så er det veldig
mye i dette byggeverket, den internasjonale orden, som
endrer seg.
Og både Venezuela og Iran, og la oss
forskuttere at Kuba kommer til å endre seg
betydelig innen ikke alt for lenge.
Mye kan tyde på det.
Og hver av de klossene som faller, er
allierte av Russland og Kina.
Og ikke minst, de er storleverande energi til
Kina.
Iran, Venezuela og Russland er de tre store
som leverer olje ditt.
Hvis to av de forsvinner, og de tre
har et problem, fordi skyggeflåten deres har en
tendens til å synke.
Ja, eller bli beslaglagt, eller forfullt, eller reida
av …
Det skjer liksom …
Altså, det er ikke …
Det begynner å bli dyrt å drive skyggeflåten.
Du driver opp prisen veldig, for det er
risikoen for at du mister den balja med
olje, eller den synker, eller må i dokk,
eller hva som helst.
Mindre attraktivt å eie et skip og la
seg rekruttere som del av skyggeflåten.
Ja, veldig …
Vesentlig mindre attraktivt.
Ikke bare nede rundt Sør-Amerika og Mellom
-Amerika, men også i andre deler av verden,
for det kan jo tyde på at ukrainerne
har funnet ut at la oss plukke litt
på den flåten og skyte litt på den.
Gjerne når den går tom.
Ja, og det er jo interessant fra ukrainer
stå sted, fordi de er oppmerksom på at
de er avhengig av vestlig støtte, så de
passer på at det ikke blir noe oljesøl.
Ja, jeg setter pris på at de gjør
det sånn også, det kan jeg ikke for.
Nå går den med ballast, det er bare
vann i tankene, da tar vi den.
Litt oljesøl kan det bli, men de har
jo ikke sendt de til bonds, de har
bare lagd høl i de, og det er
sånn nok i noen måder etter dokk og
stå i dokk i tre måneder.
Ja, og det er noen av dem som
har sunket til det.
Men ja, dette Iran-fenomenet, det har vært
noen studier av mediedekningen av Gaza på den
ene siden og Iran på den andre, og
der har man jo funnet at det er
liksom, når man dekker Gaza, så er det,
og ikke helt uten grunn, men det beskrives
som massakre, og det blir omtalt i veldig
moralske termer.
Når det kommer til Iran, så er det
veldig ofte kortartikler eller notiser, og det beskrives
som for eksempel økonomisk uro.
Dette er veldig, veldig spesielt å si, dette
er økonomisk uro, for det er økonomisk uro,
det tror jeg vi har opplevd som beskrivelse
i Norge faktisk også, eller kanskje bare økonomisk
usikkerhet, da.
Ja, nei, men jeg mener, man avdramatiserer, eller
har i hvert fall gjort det lenge.
Og så er det jo ikke usannt at
det er økonomisk uro, for det er jo
en stor del av drivkraften for at du
nå har også handelsstanden som del av de
som gjør opprør, men det kan jo ha
en viss historisk betydning, for det var handelsstanden
som gjorde opprør mot shahen i sin tid.
Det var de som drev frem den islamistiske
revolusjonen der.
Det er kanskje ikke helt urimelig at de
går i front for å få snuddet tilbake.
Nei, det kan du si.
Også får man kanskje argumentere for at det
er jo ikke de samme folka, og det
er noen år siden sist, og alt er
sånn, men det betyr i hvert fall at
de er en kjent og betydelig maktfaktor i
Iran, og det at du har et opprør
nå som omfatter både de indignerte tidligere, og
handelsstanden som er mer opptatt av melk og
brød, og priser og sånn, og at de
møtes i opprør mot det samme regimet, er
jo fint.
Og så er vi tilbake på denne selektive
humanismen, en sånn, noe som har omtales som
sånn tredje verden-populisme, som er en vinkling
som sier at problemene alle steder, enten det
er Venezuela, eller det er Iran, eller det
er Kuba, eller hva det er for noe,
det at de har problemer, det skyldes jo
vestlige sanksjoner, ikke at det er ræva styresett.
Ja, for de holdelser på venstre siden som
plutselig sier at vi er veldig avhengig av
at vi har frihandel mellom land.
Vi er veldig opptatt av det når det
er sosialist-regimer som skal overleve, eller islamist
-regimer i Irans tilfelle, men vi har jobbet
et fellestrekke eller to.
Ja, det er rart.
Men ja, det øredøvende stillhet når tusen iranere
blir drept hvert år av regime, noen av
dem er rett og slett drapsmenn, eller mange
av dem, ikke sant?
Det er jo faktisk et rettssystem i Iran
også.
Men du henretter noen tusen stykker i året
med å heise dem sakte opp i heisekranen.
Ja, det er ikke noe sånn fort og
gærlig.
Nei, nei.
Og så ryker det, nå er det de
snakker om, det er jo ingen som vet
tall på hvor mange som blir tatt av
dage i Iran nå, det er sannsynligvis mye
høyere enn offisielle tall, men man snakket om
50 stykker for noen dager siden da.
Og så er det, holdt på å si,
så kommer jo Trump på banen der også,
fordi han trodde at han skulle sende ut
en, det er jo ikke sånn at han
sender offisielle beskjed, han sender ut en eller
annen tweet, bare i true social format, og
bare sa at, nei, dere skal ikke begynne
å skyte på demonstrantene, for da kan jeg
bli sint og komme og gjøre noe.
Thank you for your attention in this matter.
Ja.
Det avslutter jeg nå alle meninger med, det
er et eller annet veldig spesielt.
Very presidential.
Og så skal det sies at Iran har
truet og truet med å angripe Israel, dersom
USA gjør noe inni Iran.
Det vil nok være et sjakktrekk.
Ja.
Så hvis det virkelig vil gå ut med
en smell, så er det nok en kjempegod
idé.
Da er det ikke sikkert at de rekker,
det flyter Russland, det er vel egentlig måten
jeg ville sagt det på.
Fordi det har jo vist seg at Israel
vet hvordan man tar ut nøkkelpersonell i Iran.
Det bestemmer at de har en plan liggende,
hvis de trenger å aktivere noe.
Ja.
Og det er jo en greie.
Det har jo vært mye spekulasjoner i det,
for det har vist nok vært veldig mye
russiske fly som har vært nede og lastet
opp et eller annet, og flyttet tilbake til
Russland den siste tiden.
Og så er det sånn, det kan hende
at de har vært og hentet sjadroner.
Det kan også hende at de har hentet
litt guldreserver og litt ting som disse menneskene
vil ha med seg, hvis i tilfelle de
må søke asyl i Moskva.
Så vet man jo ikke helt ennå, ikke
sant?
Fordi det er vanskelig å verifisere sånn informasjon.
Men jeg er jo tilleggret at de prøver
seg på et angrepp mot Israel.
Jeg tenker at det hadde vært en, da
hadde dette gått veldig fort, og det hadde
gått mye mindre utover demonstrantene etterpå.
Men vi snakker jo om medienes unnfallenhet, intellektuelles
stillhet, eller i hvert fall relative stillhet på
dette.
Da vet jeg hva vi må gå videre
til.
De uintellektuelles stillhet.
Ja, eller institusjonenes stillhet, kanskje.
Fordi en side av det er denne, i
Vesten holder vi på med terrorister.
Hamas er terrorister.
Maduro ble ...
Ja, det er litt uvist.
Støre sa vel at de var vel egentlig
ikke terrorister, de var bare noen assosjonsminner mellom
brikterror.
Ja, det kan det være.
Man må da ikke glemme at det er
mye vingling fra slagromkjøring, for å si det
sånn.
Ja da.
Maduro ble jo narkoterrorist her forleden.
Så det er ikke sant, så man holder
seg med slike lister.
Men de som ikke kvalifiserer for å komme
på denne lista, det er revulsjonsgarden i Iran,
gitt?
Nei, de kvalifiserer, men de skal bare ikke
være der.
Ja, og de til og med vet at
de skal inn på denne lista.
Fordi EU for eksempel, EU-parlamentet, har stemt
dem inn på denne lista med kjempestort flertall,
og det er ikke noe spørsmål.
Og eksperter som utholder seg sier at juridiske
grunnlag er på plass, og likevel så har
EU ikke puttet disse nissene på noen liste.
Ja, og de skal synes der må vi
plassere skylden, der er det fint, der kan
man plassere skylden på en menneske, en individ
som står i veien.
Ikke bare en institusjon som snubler i sine
egne ben.
Fordi det er jo da utenrikssjefen Josep Borrell
som synes at dette passer ikke så bra.
Nei, og det handler om at man har
denne ideen om at vi skal løse ting
med dialog.
Det er viktig.
Og hvis vi begynner å si at dette
er terrorister, så har vi på en måte
ikke løst det med dialog.
Nei, og vet du hvem vi ikke snakker
med?
Og det er mange vi ikke snakker med.
Men terrorister først og fremst.
Ja, terrorister snakker vi ikke med.
Bortsett fra hvis vi kommer litt utenfor EU,
litt nord for EU, der snakker vi gjerne
med terrorister.
Det gjør vi.
Der flyr vi faktisk inn i privatfly.
Ja, privatfly de tidligere har prøvd å skyte
ned for øvrig.
De har flyttet, jeg har pratet med dem
og fortalt at de hadde vært med å
fly undvikende manøver med det samme Orion-flyet.
Det er vel Orion, nei ikke Orion, men
…
Som privatietter.
Forsvaret har to av dem.
Og den ene av dem er jo det
som kongen bruker og som disse folkene ble
flyttet inn på.
Ja, og de hadde flyttet undvikende manøver over
Afghanistan ikke så lenge før det.
Ja, fordi Taliban drev å skyte på dem,
ja.
Ja, Taliban skulle gjerne skyte ned det fly
som de da noen uker senere skulle flyst
til Norge på.
Ja.
Det er vel artig å se disse her
mulene som kommer dumpende ut av privatflydøra.
Det er noen kontraster i det, men …
We're gonna push them seriously on women's rights.
Ja, det er …
Anneken er en gave som bare gir og
gir.
Ja, nå har vi gitt denne til USA.
Ja.
Den store prestisegreia for Europa har jo vært
konstruktiv dialog knyttet til ikke-spredning av atomvåpen.
Og det å få en sånn atomavtale med
Iran har vært viktig og vesentlig og lagt
veldig mye prestise og ære og …
Uansett hva avtalen inneholder, egentlig.
Ja.
Prioriteringen har vært å få en avtale, ikke
hva avtalen inneholder.
Også har det vært å binde seg til
Masta på den, at vi må fortsette å
snakke, vi må fortsette å holde dialogen åpen,
og vi må ikke kalle disse folkene for
terrorister, fordi det jeg synes er veldig rart,
det er at disse menneskene er så opptatt
av at de skal ha denne dialogen, men
de skal aldri ha noen forhandlingskort på hånda.
De skal aldri ha et ris bak speilet.
De skal liksom ikke ha …
Det skal ikke være noe som sier at,
vet du hva, det kan være lurt …
Dere skal få noen insentiver til å forhandle
og komme oss i møte her, men det
skal det liksom ikke være.
Det skal bare være koseprat, altså, ja, men
kan ikke dere være så snille og bli
med på et eller annet her, da?
Så skal det jo sies da, at i
rettferdighetens navn, så er det jo slik for
EU og for Europa, og siden det er
europeiske delen av NATO, at det riser bak
speilet er ikke så skremmende.
Nei, men …
Det er litt mer …
Hvis Trump sier at han begynner å bli
irritert på noe, ja, jeg har tenkt å
gjøre akkurat som du sier, hvor høyt skal
det hoppe, sjef?
Ja.
Hvis Europa sier noe, så er det, ja,
hva faen skal dere gjøre?
De klarer jo ikke å ta ned droner
over deres egne flyplasser en gang.
Det er sånn …
Vi slapper av.
Jo, da, vi klarer det.
Vi må bare få trokklet det gjennom byråkratiet
først.
Ja, det er mye rart.
Dronene har en tendens til å være borte
og landet og vekk fra syn og syn
lenge før byråkratene har bestemt seg for hva
de skal forhandle om.
Men vi har jo en sånn …
Og dette er jo kanskje et lite poeng
til EUs disfavør.
Det er jo ikke helt sjeldent på denne
potten at vi pisser litt på EU.
Men vi snakker jo om sånne lovre heuristikker
innimellom og institusjonens jernlov.
Vet du hva den er som?
Den skal du få lov til å lære
alle våre drommer om.
Det er jo den ideen om at aktører
i en institusjon, de er ofte veldig mye
mer giret på sin egen prestige og sin
egen posisjon i organisasjonen enn at organisasjonen lykkes.
Hvilket betyr at hvis …
Den klassiske eksempelet er en eller annen direktør
for et selskap som har veldig mye investert
i den gamle strategien og så begynner selskapet
å gå dårlig.
Men det er klart, hvis du bytter strategi,
så er det ikke du som er i
sentrum av det gynnhetene lenger, og da mister
du makt og kanskje du blir sparket til
og med.
Men institusjonen, organisasjonen, firmaen overlever, da har du
en tendens til å velge «La oss heller
dø med flakket til tops, fordi det er
viktig at jeg beholder posisjonen min enn …»
Det er noe av det samme med disse
atomsamtalene med Iran, som har jo ikke vært
så veldig nærme å lykkes med noe som
helst på noen tidspunkt.
Og det er ikke sånn at motparten din
er til å stole på, eller noe som
helst.
Og så er det litt sånn pragmatisk holdning
fra Trumps side, at «Vet du hva, da
bare tar vi ut fagenskapet».
Det fungerer jo.
«Og nådde dere om dere responderer på det
?» «Nei, da skal vi ikke gjøre det.»
«Eller vi skal ringe dere tre timer før
vi skyter på en tom flybase, av prinsipielle
årsaker, men vi beklager veldig hvis vi treffer
noe som vi ikke skulle treffe.» Takk.
Det var veldig interessant.
Jo, men løsning?
Litt annen variant enn EU-stilhemming her.
Det er det jeg mener med.
EU, eller Europa i seg selv, har jo
feilhet på det å sørge for å ha
et RIS over mange år.
Man burde kanskje, når man begynte å forhandle
med Iran om dette, innsett at «Vet du
hva, vi må bygge oss RIS bak speilet».
Man burde kanskje ha innsett det.
Burde ha gjort det for noen år siden.
Nå er man jo ferdig med å fylle
opp plassen bak speilet, men det hjelper å
ta litt tid.
Jeg tenker, og EU burde ha innsett at
de manglet et RIS i hvert fall i
2008, når russerne begynte å blaffere med Fiera
og inni Georgie.
Ja, jeg tenker kanskje i 2014.
Til og med at Chechnya på 90-tallet
burde vært en indikator på at vi skal.
Ja, men lærdom kommer sakte, vet du.
Så jeg tenkte litt med avvarsel, og så
kommer lærdomen i 2008 og i 2014.
Og så sitter Europa fremdeles og er sjokkskada
når vi skriver 2022, ikke sant?
Det er jo helt fjernt.
Ja, det er det.
Det er en læringskurve som er fallende, og
det er litt som å sende barna sine
på skolen som leser dyktig, og så kommer
de tilbake og kan ikke alfabetet.
Nei, det kan du si.
Og jeg mener, jeg opplever jo at noe
som binder alle disse tingene sammen er denne
viljen til å anerkjenne og forholde seg til
helt illegitime regimer og ledere rundt om i
verden.
Og jeg fatter og begriper ikke hvorfor vi
gjør det.
Jeg skjønner at man innimellom, hvis du er
i en aktiv shooting war, så må du
snakke med fienden din helt uavhengig av om
han er legitim eller ikke.
Er det han som har våpenet, så ok,
det er han vi forhandler med.
Men det der å ta imot en fyr
som Maduro på Rødløper, eller noe prestestyre i
Iran, eller Xi Jinping for den del.
Det burde vært satt noen standarder som sier
at disse folkene har ingen legitimitet.
De representerer ingen.
Og bare sånn som det er sagt, sånn
som Trump driver og hergir og skal ha
Grønland nå, bør vi bare si, hvis han
finner ut at han skal til Norge, bare
si nei, du er ikke velkommen.
Sorry.
Jeg er der.
Ja, du klarer ikke å ta deg over
for din allierte, så nei, du er ikke
velkommen på denne siden av Atlanteren.
Og forhåpentligvis ikke på Grønland heller.
Selv om det er vanskelig å nekte han
å gå på militærbase der.
Nei, nei, men vi skal nok ha en
egen episode på det der.
Men problemet med denne relativistiske holdningen vi har,
og at vi tillegger stater en eller annen
legitimitet i seg selv, helt uavhengig av hvor
moralsk legitime de er, er altså et sånn
gjennomgående problem, og det slår liksom inn på
alle områder her, fordi det gjør det vanskelig
å sortere snøre og barter, og spesielt for
sånne relativistiske institusjoner og politikere som de som
styrer EU og Støre og Barten og sånn,
at det er vrient, vet du.
Og så kan du gjøre et argument for
pragmatismen, altså dette greiene med Taliban, når du
importerte dem for å pludre om kvinners rettigheter
og skolegang og sånn.
Da må du ha en formening om at
dette har noe for seg.
Ja, og den var nok ikke særlig realistisk,
men du kan jo forstå det pragmatiske sporet
på et eller annet vis, at vi liker
ikke de folka, men vi får noe håp
de gjør.
Kanskje de kan få noen penger for å
gjøre riktige grep på bakken, men det viser
seg jo hver gang at det blir bare
tull, for du skjønner dem penger, og så
glemmer de litt av hva de lovte.
Du skjønner dem penger, og så kjøper de
våpen for det, ikke sant?
Ja.
Nå har du finansiert tre granater til og
en henrettelse.
Ja, ok, hva er det nødvendig da?
Nei, det kan du si.
Men det er jo ikke bare i Norge
man har institusjoner.
Og her tenker jeg å starte med, fordi
også under Obama så var det jo litt
liv og røre i Iran, og Obama valgte
pent å si «Dette skal ikke vi blande
oss i».
Ja, og han valgte jo det med Syrien
også, det vil si han satt opp en
sånn rør linje da, som når den blir
krysset, så tenker du «Nei, det kan ikke
ha vært».
Nei, det er noe amerikansk for det, Pigs
Bay, det er vel også en sånn greie.
Men ja, og det er mange eksempler på
det, men jeg synes jo fredsprisvinner Obama ikke
har imponert så veldig i utenrikspolitikken.
Nei, ikke sånn spesielt.
Jeg synes faktisk ikke han hadde imponert så
veldig da han ble gjenvalgt heller.
Og så er det litt sånn, tilfeldighetene vil
ha det sånn at Trump, fordi han har
litt terningkast i forhold til hva han gjør,
så lander han 50-50 utenrikspolitisk på en
eller annen løsning.
Det er ikke en konsekvent feil løsning, nei.
Ja, du bommer ikke alltid når du bruker
tilfeldighetsmønster, ikke sant?
Men hvis du begynner på institusjonsnivå i USA,
så er det ikke alle som er like
begeistret for at man begynner å pushe på
Iran.
Da har man noen sånne interesseorganisasjoner eller lobbyvirksomheter
som har sånne klassiske uttalser, hva er det
de pleier å si?
Dette kan skade vanlige iranere.
Eller regimen er stabilt og legitimt, og opposisjonen
er krigssising.
Det er jo en sånn, og det er
noe som man finner inn hos demokraterne, at
de er litt redde for å bli fanget
i den fella.
Ja, at det er en sånn Iran-lobby
i statene som pusher rett og slett prestestyrets
interesser.
Det er veldig rart at de på en
måte lar seg fange av det, føler jeg.
Og det som, igjen da, jeg vil påpeke,
hvis man hadde hatt, vi har vært inn
på folkeretten flere ganger, og folkeretten er skjev
i det minste, fordi den forholder seg til
staters rettigheter og ikke den som avledes av
folk og individene som utgjør folket.
Hvis du hadde hatt et rettighetssystem, et legitimitetssystem,
et regelverk, som begynte med individet og sa
at, du vet hva, hvis du undertrykker individet
utover, skal vi si, en eller annen norm,
for du kan argumentere for at alle stater
undertrykker individene sine, bare fordi at tvangsmaktvalget er
sånn, men at du sier at, du vet
hva, et minimum av legitimitet er at du
er demokratisk valgt, at du har et rimelig
flertall på din side.
Du er ikke legitim som leder av noe
som helst, hvis du ikke har en viss
dokumentert støtte i den befolkningen du styrer.
Den støtten kalles frivalg, ikke sant?
Ja, et eller annet sånt.
Det gjør at en Lula eller en Millet
eller en Trump er legitime, en Xi Jinping
eller Ayatollah eller Kim Jong-un er ikke.
Da betyr det at det bør være et
veldig klart moralsk skille mellom det ene og
det andre.
Her i Norge, hvis du husker tilbake, jeg
vet ikke hvor mange år siden det er,
15 kanskje, eller 10, så hadde vi den
høyre fyren som var leder av Tibetkomiteen i
Stortinget, den stortingspresidenten, garasjekongen.
Ja, har ikke du møtt på han senere
tid?
Nei.
Nei, det har jeg stått og glemt det.
Jeg tror kanskje det er hodet mitt som
er blandet sammen.
Nei, nei, men samme er det.
Han formet nye Tibetkomiteen på Stortinget.
Så kommer Dalai Lama på besøk, og så
er det sånn, nei, du kan ikke gå
inn hovedinngangen, men du kan komme inn bak
døra.
Vær så god.
Så kan du snakke med oss på.
Og han, Olmik Tomlesson, går da ut og
møter toppdiplomater fra Kina på rød løper foran
Stortinget etterpå.
Nå skal jeg ikke påstå at Dalai Lama
er spesielt legitim på noen måte.
Han har en viss støtte, men det er
ikke noen demokrati eller noe sånt i bildet.
Men gjett hvem andre som ikke har noen
legitimitet.
Det er styret i Kina, begge.
Snodig.
Skal vi summe dette litt hjem, bare sånn
for å gjøre det hele komplett?
Let's do it.
La oss snakke oljefond.
Fordi vi må jo få oljefondet ut av
de som leverer brus eller gravemaskiner til Israel.
Obviously.
Ja, men investeringer i Iran, handel med Iran,
eller i kinesiske selskaper som driver med teknologiutvikling
for overvåkning i Iran.
Det er fine greier.
Mener du å si at SV ikke har
reagert på dette?
Ja.
Dette har ikke SV reagert på.
Nei, nei, nei.
Hvem skulle trodd?
Vi putter penger og kjøper oss inn i
selskaper som Tencent og Alibaba.
Det er ingen som sier noe på.
Vi eksporterer, ikke mye, men økende pengervarer til
Iran mot betaling.
Dette går ikke på uhjelp.
Dette er ikke bistandsbudsjett.
Vi handler med dem, og det er greit.
Prestestyret i Iran, OK, selger varer til Israel,
får betalt.
Ikke OK.
Life comes at you fast når du er
i SV.
Det frister å begynne å kalle dette oljefondet
for prestestyreprofiteurer.
Ja.
Jeg føler at jeg har fatt opp et
nytt uttrykk som jeg må koine her.
Ja, og jeg tror mye av teknologien som
prestestyret bruker, ikke er utviklet av dem selv,
og det er ikke så veldig mange andre
enn Norge og Kina de handler med.
Nei.
Det betyr jo at det halal-internettet som
prestestyret påtvinger alle som bor i Iran, som
er egentlig bare et intranett for Iran, der
er det nok noen teknologisk hjelp fra sikkert
selskaper som Norge har visse investeringer i.
Det må jeg fortelle deg.
Dette er sånn helt på sidlinja, men det
er bare fordi det er litt for morsomt.
Hvis det er på sidlinja, så er det
jo litt riktig for denne poppen, ikke det?
Fordi det har en viss kobling.
Facebook, det er en kjennsiering at de har
et kjempeproblem med spam-annonser, ikke sant?
Rene svinder.
Jeg vet jo ikke noe om det, for
jeg har slett av Facebook opp.
Ja, men de har nå det.
Og det som er veldig gøy nå, det
er at plutselig så har de et problem
med å stoppe porno.
Og ikke bare i bilde, men i videoformat
på Facebook nå.
Så det plutselig kan du, jeg fikk det
opp, for jeg søkte på et navn i
søkefeltet, for jeg skulle prøve å finne et
menneske.
Ja, du søkte på sånn hot granny?
Nei, jeg søkte på Sara.
Og søkte på Sara, og fikk noe i
trynet på øverste linje som var bare, what,
hva er dette da?
Og det nysgjerriget meg, så jeg måtte jo
sjekke, og det viser seg at det der,
for da fant jeg da en konto som
publiserte filmer i relativt langt format.
Og det var, en del av dette var
iransk innspilt hjemmeporno.
Hvilket, så da får du lov til å
gå gjennom alle filtrene til Facebook, og jeg
vet ikke hvor mange dager jeg drøv på,
men det viser seg at jeg søkte og
lærte meg litt om bare sånn, for jeg
ble nysgjerrig.
Det er visst, det finnes mange sånne kontor.
Ja, den som ikke slipper gjennom Facebook sitt
filter, det er Bent Johan Mossfjell.
Han ble sparket ut av Facebooket.
Han tror jeg har sagt noe gærent eller
veldig ukorrekt noen gang.
Facebook har da kommet dit hvor porno, ÅK,
Bent Johan Mossfjell, nått som natt.
Så skal ikke jeg si, Facebook må jo
gjerne publisere porno for min del.
Ja, ja, ja.
Twitter gjorde jo det helt åpent i lange
tider.
Ja, de gjorde det fortsatt, ja.
Du setter ikke noe, er du innenfor lovverket,
så vær så god.
Det de gjorde var bare å lage algoritmer
som gjorde at du måtte søke det for
å finne det.
Du må tagge det sånn at folk kan
unngå det hvis de ikke vil, ikke sant?
Og det funker jo greit.
Og det var en sånn 18 pluss greie.
Ja, jeg minner om at jeg tror aldri
jeg har sett noe porno, hverken på X
eller Facebook.
Ja, nei, jeg fant det.
Jeg fikk opp dette her i feeden min
i går.
Og derfor har jeg begynt å flyre og
le.
Det jeg har funnet ut av trikset da,
hvis noen skulle kopiere det, det er å
legge ut en timelang film hvor de første
40 minutter er helt legit greier.
Og så lager du 20 minutter i slutten.
Hvordan kom du til de siste 20 minutterne
da, Trond?
Fordi det forhåndsvisningsbildet som var i det, det
tilsa ikke at dette var en samtale mellom
to personer.
Nei, jeg skjønner.
Så derfor ble jeg litt sånn, dette må
jeg se hva er for noe.
Så sjekket jeg kontot og bare sånn, ok,
jeg går inn og sånn, ja ok, du
har publisert en 6-7 sånne, ja.
Så får jeg se hva dette er for
noe.
Sånn ok, siste halvdelen, siste 20 minutter, et
eller annet sånt.
Og der gikk det plutselig fra samtale til
hardcore.
Veldig spesielt.
Artig.
Ja.
Nei, skal vi si at vi var i
mål med sånn cirka Iran-praten?
Ja, jeg tror det er en ting vi
mangler.
Vi må spekulere.
Ja, ok.
Vi må gjøre litt spekulasjoner her, for hvis
man treffer så høres det ut som man
er dritgod, og hvis man feiler så er
det liksom sånn, dette er så usikkert at
det er lov å ta feil.
Ja, nettopp.
Smart.
Ja, så her har vi big wins og
lite nedsider.
Så her, nå skal du gjøre en sånn
veddemål på regimets fall i Iran hver uke
fremover, at det faller innenfor uka.
Og den uka du slår til, så ser
du ut som en genial geopolitisk analytiker.
Jeg har troen på at Khamenei, han ankommer
Moskva innen denne uka er over.
Nettopp.
Jeg tror, for det er et eller annet
med momentet der, og det er noe med
at når de nå, altså vanligvis har det
vært sånn at når man har begynt å
skyte etter demonstrantene, så har demonstrasjonene gitt seg.
Nå begynte de å skyte etter demonstrantene, og
så jagde demonstrantene Sikkerhetspolitiet.
Da har man på en måte kommet til
et punkt da, hvor jeg tenker at nå
er det så mye moment her, og det
er så mange, og det er over absolutt
hele landet, det begynner å bli veldig, veldig
vanskelig å kontrollere, for det er et ressursspørsmål
det også.
Jeg tror at vi kan se starten på
den faktiske kollapsen, hvor Khamenei for eksempel forsvinner
til Russland innen den uka som vi går
inn i nå er over.
Jeg sjekket for moroskyld på Polly Market, og
du får fire cent på dollaren på det
vedmålet.
Ja, jeg har et tøft.
Du kan investere fire cent og få igjen
en dollar, hvis Khamenei flykter til Moskva, eller
flykter fra landet da, innen 16.
februar, januar.
Det lurer jeg på.
Og så var det 9 prosent på at
regimen faller i utløpet av januar, 14 på
utløpet av mars, og så begynner det å
bli 50-60 prosent på utløpet av året.
Ja, jeg tror ikke dette regimen lever så
lenge, for det er et eller annet med
slowly than suddenly.
Ja, jeg kjøper den.
Jeg føler at vi har bikket over, så
det er ikke slowly lenger.
Sånne ting har en tendens til å akselerere
veldig, og når det først akselerer, så akselerer
det fort.
Så jeg tror vi ser et fall nå.
Nå har jo han, Kronprinsen, også vært ute
og snakket til disse som holdt på å
si at det utgjør voldsmonopol, og sagt at
ikke bytt sida.
Så ser det veldig mye bedre ut for
dere når dette uansett faller.
Det tror jeg ville vært bra for dere.
Jeg håper jo du har rett.
Jo fortere dette kollapser, jo bedre.
Jeg tror kanskje at jeg er mer på
oddsen på polymarket sånn innenfor året at det
er en kollaps.
Jeg skal innrømme at jeg klarer ikke å
se for meg at sånne demonstrasjoner kan pågå
så lenge.
Så enten så skjer det i løpet av
en måneds tid, halvannen, kanskje to, eller så
skjer det ikke i denne runden.
Da må det en ny runde til.
Vi skal se.
Spennende tider og alt det der.
Så kommer det selvfølgelig litt an på hvor
involvert både USA og Israel blir også.
Ja, nå har jo Iran invitert truet med
involvere i Israel.
Jeg vet ikke om det er det lureste
de kan gjøre.
Nei, et reaksjon forrige gang, og det kunne
man jo se mange steder i Iran, at
betydelig takknemlighet og støtte til Israels angrepp på
regime.
Ja, de sto ut og klappet og jublet.
Man ser konturerne av at hvis møkka-regime
faller, så kan Israel og Iran gjenopprette det
som var et ganske stabilt vennskap før.
Ja, og persere og jøder har historisk sett
hatt et veldig godt forhold.
Så det har jo vært litt sånn at
jøder har flyktet til det persiske riket.
Når de ble jaget for der, var det
ikke noe problem å komme.
Jeg tipper at det kan veldig fort bli
sånn igjen.
La oss håpe og krysse fingre å det
her og det som er.
Så får norske intellektuelle sitte på Dagsnyttatten uttale
seg om hvor komplekst og nyansert dette er.
Det er ikke så enkelt, men vet du
hva?
Faktiske mennesker understrykkes av faktiske rassfølg.
Det er ikke noe vanskelig å velge side
her, det er ikke noe vanskelig å håpe
på riktig utfall.
Høy utdannelse kan føre til at man kompliserer
enkle problemer.
Jeg kan ikke si på hva den loven
heter, men jeg vet det her er en
lov.
Vi finner den, og så får vi formidle
den sammen med det øvrige innholdet her.
Jeg tror vi er ferdig med formidlingen for
i dag.
Det tror jeg vi er.
Ha en fortreffelig dag folkens.
God aften.
Har du ris eller ros, kritikk, forslag, spørsmål
eller noe annet, så finner du all kontaktinfo
på sidelinja.transistor.fm