Velkommen til sidelinjepodcasten for politisk hjemløse.
Og de som er skikkelig glad i mat.
Og den doktoren som kunne mista hjemmesiden når
han fikk sparken en gang for å kritisere
systemet.
Rundt bor i dag matlager Trond Sørensen, matrådgiver
Sjur Evene Ønmo og matspiser meg selv Vegard
Næss.
Det er ikke så lett dette vi inviterer
til podcast, så tenker vi at det er
normal høflighet å tilby gjestene noe.
Kaffe, te, sigaretter, snus.
Og vår venn Sjur her sånn.
Han skal ha ingenting, han skal ha vann.
Ja, Oslo vann med litt for mye koldeform
og bakterier etter kommunens egne grensesetting.
Har du sett.
Men mens vi sitter her og gasser oss
med te og øl innimellom og kan jo
finne på.
Ja, du kom her med solo Trond.
Ja, og tidligere har jeg jo kommet her
med whisky og alt det.
Ja, det grønn der.
Sånn da har jeg på laget til Sjur,
for det der svimelige dul koker sammen.
Ja, men det var godt.
Satans, det var godt.
Det smakte godt.
Ja, men det var farlig.
Rett ut farlig, det er den fulleste episoden
vi har laget.
Åja, dere drakte her.
Ja, vi drakte sånn cirka ut i innspillingen
av episoden nummer fire for kvelden.
Og la meg si det sånn at episoden
nummer fem, den ble veldig spesiell.
That whisky in the jar.
Ja, nei, altså vi hadde, vi begynte jo
med en del av konseptet til podden her,
som skulle være at vi liksom, det skulle
være litt løs snipp.
Så pils var en del av.
Og Trond tok jo dette til nye høyder
ved å blande, sånn djeveldrink til oss.
Og så endte vi opp med at to
av tre verter har faktisk vært sykemeldt fra
podden med alkoholskader.
Sykemeldt?
Jeg har ikke kunnet komme fordi de var
syke, fordi de hadde drukket for mye.
Jeg fikk urinsyregikt.
Og det fikk, det var vel egentlig det.
Ja, er det poddagradhet eller?
Ja, jeg lurer på om det var Arnes
symptomer etter den whiskyaften også.
Men lurer på om den whiskyaften tok jeg
etter, det var sånn feiring at jeg var
ferdig med min avholdsmont.
Ja, han var syk i to måneder og
kunne ikke drekke, og så sendte han Arne
ut på Samhagaleien, og så var han syk.
Da tørte ikke Vegard mer.
Nei, det har blitt mindre drekking etter den
tiden.
Men det er klart, nå er vi på,
jeg vet ikke hvilken episode dette blir, 206
eller noe sånt.
Ja, folk sitter med te i koppen.
Ja, det har blitt fredligere i serken her.
Jeg tenker sånn at den podcasten her hadde
ikke vært på samme nivå i episode 226
hvis ikke vi drekk hardt i første hundre.
Det kan hende.
Men nå har vi allerede gjort rede for
visse aspekter av helseproblemer i verkskapet her, og
vi har jo med oss egen podcast-fastlege.
Og det er ikke noen vikariering, det er
ordentlig fastlege.
Ja, og så fastlege for å gjenta det,
det er jo en formel titel som utstedes
av staten.
Ja, det er litt døll ting å si.
Du har podcast-fastlege, og det er en
ubeskyttet titel.
Ok, greit nok.
Så her på podcasten er det bare personlig,
forstår vi det, mellom oss?
Ja, ja, ja.
Så her, du har offisielt podcastens fastlege.
Ok.
Eller egentlig er det allmennpraktiserende lege, for det
er vel det det egentlig heter.
Ok, greit nok.
Jeg godtar det.
Men ambisjonen i dag er vel egentlig at
vi skal snakke litt kosthold, for det er
jo ingen høyrevridd podcast med respekt for seg
selv, har ikke en kostholdsepisode der man skal
spise mer kjøtt og mindre brød.
Ja, vi har jo nevnt noen av de
nære tingene, ikke sant?
Hvem vi er seksuelt og kjønnslig og sånt,
det er noe annet som alle organismer må
gjøre, minst to ting, det er jo å
ta til næring, og så er det å
formere seg.
Ja, mine erfaringer er at man ikke må
formere seg, men det blenker de nå.
Ja, egentlig.
Jeg tror ikke vi helt har tilpasset oss
den muligheten vi har fått for å øve
på formeringen uten at det blir formering, for
det er et nyere konsept.
Jeg tror kanskje det er litt av greia
der.
Ja, men du har...
Ja, jeg har formert meg før.
Ok, jeg har ikke gjort det.
Det har sånne konsekvenser, det er så mange
regler.
Det er snart 20 år siden, så det
er...
Ok, ja.
Så du visste kanskje ikke om reglene den
gangen?
Nei, altså den gangen, da var det helt
av fire liv, så den gangen var jeg
nok sosialdemokratisk handlagt, hvis jeg skal gå og
stemme i hvert fall.
Ja, det følger jo visse yndelser.
Typ FRP-sosialdemokrat, tenker jeg.
Ja, jeg visste ikke om det var noe
annet enn FRP.
Nei, det kan du si.
Men ja, hvis vi har ambisjoner om at
denne podden skal vare til år 2100 eller
der omkring, det er det vi skal forhindre
i dag, tror jeg.
Nei, jeg vil ikke leve så lenge.
Nei, men da er det selvmordskiosk.
Ja, det er selvmordskiosken.
Max, det viktige med å være liberalist er
å gi andre valgmuligheten, og så kan du
heller velge bort selv, hvis det er det
du må gjøre.
Jeg satser på at Sjur sitter her og
har tatt min plass i år 2100, for
han virker å være ivrig på å leve
lengst mulig.
Jeg er bedre på å leve mest mulig.
Han er jo slank som en strikkepinne i
tillegg.
Hans, du og jeg er jo litt blekfeite
kjukasser.
Jeg sitter her med nybrekter i bein også,
men de har grodd ganske raskt egentlig.
Jeg tror det har noe med det spisegjøret.
Vi var jo inne på kosthold som en
viktig komponent i god helse i en tidligere
episode.
Det er lov å si det nå.
Det er lov å si, vet du.
Det å være nøye med kosthold og trening,
det skulle man ikke si høyt, det er
det verste, men det er flaut.
Vi måtte jo ikke si at det var
en viktig ting.
Nå er det lov igjen.
Ja, kosten er veldig potent.
Personlig slår jeg den til å være fire
ganger så potent som det er å trene.
Sier du det for at du ikke har
lyst til å trene?
Jeg gjorde et eksperiment da, når jeg begynte
å få ned kosten, og så kjøpte jeg
meg en scooter.
Det var en veldig behagelig form for tiltak.
Da kjørte jeg med en elektrisk scooter frem
til døra til butikken, så jeg kunne bevege
meg minst mulig.
Etter et helt år på denne kosten, så
løp jeg den samme distansen som jeg pleide
å løpe fra jobben hjemover, for da hadde
jeg ofte dårlig tid.
Jeg hadde det for vanlig å løpe, og
da kunne jeg løpe 20 prosent lenger før
jeg ble uslitt.
Ja, på en ren endring i kosthold.
Uten å ha øvd noe på trening.
Jeg trente det hele tatt over et helt
år, kun med å endre kosthold.
Dette er ikke et kontrollert forsøk, det blir
ikke helt isolert, en enkel variabel, men det
var noe av det jeg gjorde.
Hvordan var vekten før og etter?
Vekten sank samtidig som jeg fyllte klærne mine
og trent som før.
Vi nevnte jo testosteronen rett utenfor podcasten her.
Testosteronet mitt steg jo med 50 prosent.
Det kan jo ha noen vekster, og muskler
er jo tyngre enn fett.
Den beste måten å slanke seg på er
å kutte karbohydratene.
Det er det sterkeste funnet, så langt jeg
vet, av hele menneskemedisinen.
Etter å ha lest drøye 5000 timer forskning.
Det du sier nå er at den norske
matbakken med grovbrød og geitost, det er ikke
veien til frelse?
Nei, jeg likte aldri matbakken.
Det var mange med meg som ikke gjorde
den tørt brød som vi har her på
Norge i skolen, en sånn matboks.
Men det kan gå enda lengre tilbake i
tid enn når jeg gikk på myndighetene skoler.
Når jordbrukssamfunnet startet, så ser det ut at
mennesker ble tre centimeter kortere, hjernevolumen for menn
krympet med 1,33 desiliter, og for kvinner
med 1,75.
Dette var jo en nedgradering, vil jeg si.
Ja, men det har vel ikke...
Jeg går ut fra at vi er høyere
nå.
Ja, så høyden har jo variert opp en
stor.
Nå senere i tiden så ser det ut
som det har blitt mye høyere.
I for eksempel Nederland, der er det veldig
høy fartid.
Ja, og Norge er liksom på andreplass, eller
tredjeplass, eller noe der omkring.
Ja, og det er ingen som helst vet
hva det kommer av.
Skal vi ta det største treningsbeistet vi har?
Først.
Hva for noe?
Du vet ikke hvem det er, men du
vet at det største treningsbeistet i Norge, han
heter vel Haaland nå.
Ok, jeg føler det er ikke sport.
Nei, han er ikke med det.
Han har jo sin egen medisin og sitt
eget kostom.
Å, han fotballspiller?
Ja, nå er jeg med deg.
Ja, og han har et både kostholdsregime, og
treningsregime, og livsstilsregime, som er ganske hardcore.
Det er sånn at alle andre som er
på hans nivå, så rister på og sier
at han er helt sinnssykt.
Hva er det han spiser?
Jeg er litt usikker, men det jeg vet
er at han byttet ut all melk med
råmelk.
Altså, ikke pastorisert melk blant annet, i den
årene av 15.
Det er jo meningen til en viss grad.
Melk er jo egentlig for barna.
Ja, han var jo 16 den gangen.
Så, ja, juridisk sett slags barn.
Men, så i melk da, i all slags
melk, så er det morfinstoffer.
Kasiumorfin nummer 7, og det skal jo hukke
kalvene ikke han får til å drikke.
Så det kan være noe av grunnen til
at han liker melk, kanskje.
Det avhenger rett og slett?
Det er mye sukker i melk også, så
i en lite melk så er det sted
mellom 45 og 53 gram sukker.
Laktoset.
Jeg miste jo ikke også at fyren spiser
rent kjøtt og rå egg.
Ja, men det er veldig for det da.
Sånn forskningsmessig.
Så, du nevnte din kostholdsendring.
Ja.
Så, hva var det fra, og hva var
det til?
Så, jeg begynte å lese forskning på kost
da, fordi vi lærte ikke noe om det
på legesstudiet.
Det vil si vi hadde tre og en
halv time, tror jeg det var.
Det var kanskje skoletimer.
Og det var ganske motstridende det vi lærte.
Jeg ble aldri, jeg gledet meg veldig, at
vi skulle lære dette her.
Ja, gammel Hippokrates, han sa jo, skrev jo
i en eden vi etter hvert skrev under
på, som vi måtte skrive under på for
å bli leger da, at du skal kurere
din pasient med kost og ikke gjerne med
medisiner som kan ta liv av pasienten.
Rett opp, og på hans tid så var
jo ikke det så dumt.
Nei, altså de brukte jo fasting på den
tiden for eksempel.
Det var også et møte mellom, var det
Herodote kanskje, og en persisk historiker.
De spurte vist nok hverandre, hva er det
dere er så gamle for å spise?
Så sa perserne, grøt, og de medhør til,
det var vesentlig kortere i hvert fall enn
i Hellas da.
Og denne Herodote sa at deres gamle fikk
kukjøtt, og de levde mye lengre i følge
av den.
Jeg husker ikke helt året.
Jeg har jo faktisk vært og besøkt Hippokrates
gamle hospital.
Jeg har vært på kos.
Du har vært på kos også og drevet
med kulturelle ting, Vegard?
Nei, jeg skal fortelle deg at det var
nok en del mindre kulturelle ting som involverte
noe skum også, men ja da.
Jeg har vært der selv.
Den sjappa passet egentlig dårlig inn, for den
handla om én ting, og det var nok
alkohol på hele tiden for de fleste.
Og når du ikke var på det fjøret,
så var egentlig kos litt sånn teit sted
å være.
Ikke sjappa til Hippokrates da.
Men det er uansett litt morsomt at den
står ennå.
Litt redusert tilstand.
Det var ikke takstein vær for å si
det sånn.
Men hva tror du om Ullevåldssykhus for eksempel
da?
Står det etter like lang tid?
La oss ikke gå på det.
Nei, jeg er ganske sikker på at det
ikke gjør.
Men nå har jo ikke disse fakultogene lykkes,
og nå blir det vel studentboliger eller et
eller annet der da.
Under den veien det går, ja.
Vi får se, vi får se.
Vi er et land av omkamper.
Men dagens tema er vel omkamp om kostholdsregime.
Ja, også for der trengs det virkelig en
oppfriskning.
Og historien er lang igjen, og ikke helt
tilbake til det civilisasjonsstart da.
Da hjernen ser ut å ha krympet, og
folk ble kortere, og de godtok det.
De fortsatte civilisasjonene har jo gitt noen fortsiden
noen ulemper da, men helsen, den har gått
litt så som så med.
Så det de spiste den gangen var vel
mest graut, vil jeg anta da.
Også hadde de noen husdyrhold for vi spiser
jo ikke dyr, altså hvis du er en
veganer, da dør det nok.
Og det ser ut å ta rundt en
treårstid.
Og grunnen til det er at det blir
manglet på en del ting, og så er
det ting som angriper deg i planten da.
Planten den er jo ikke helt sånn passiv
når du spiser den, den er mer passiv
-aggressiv.
Et dyr, altså det er ferdig med sin
motstand.
I det du stopper din kinetikk da, når
det ikke lenger beveger seg, så er det
ikke noe mer forsvar igjen.
Men en plante den står i bakken og
beveger seg ikke, den bruker en annen form
for forsvar, altså den bruker kjemisk forsvar.
Og du kan hakke den opp, og du
kan koke den, og du kan tygge den,
men den gir seg ikke.
Den går gjennom deg, og renerer deg for
dine næringsstoffer da.
Hvis du har noe du skulle hatt selv
av det, for eksempel spiser du en brødskive
da, en brødskive er under planten som er
produsert, og så er jo kjøttlegget på toppen,
og det inneholder en del sink, jern, magnesium
og kalsium, men planten da som ligger under,
den vil jo ernære sitt frø da, og
lage gjørsel ut fra det det har spist,
og trekker da ut den 20-50%
av disse mineralene, og jern er jo et
metall da, og ut med anføringen, og i
gamle dager så bæsja jo folk på bakken,
og så fikk frø næring da, fra den
næringen du skulle ha hatt.
Ja, men hvis vi skal spesifisere det kostholdet
du sverger til, så er det en lavkarbo
variant, ikke sant?
Ja, det er en litt mer ekstrem lavkarbo
variant, altså dette er å spise dyr og
fugler, og det som kommer fra dyr og
fugler, bortsett fra det som har blitt, man
har mugget noe av muggost for eksempel, brunost
som har blitt tilsatt mye sukker.
Men vil det si at du ikke bruker
tilbehør?
Så er det salt jo, og man får
jo en viss salthunger, hvis man ikke spiser
salt, man skildrer ut mye mer salt på
den dieten her, så man må spise mer
salt, på tross av det er det motsatt
av det rådet man vanligvis får, men her
så renner salt ut av kroppen, og blodtrykket
synker svært ofte som en stein når man
er på den dieten her.
Da trenger jeg ikke det, for blodtrykket mitt
ble sjekket for to uker siden, og det
var helt der det skulle være.
– Når legen sier at dette er helt
der det skulle være, så er det normaliteten
man snakker ut fra, ikke sunnet, det er
to forskjellige tider.
– 122 og 80.
– Mitt har pleidet å ligge på 105
over 65, blodtrykk som en femåring.
– Det er det vi vet at det
er, det er noe som heter for lavt
blodtrykk også.
Det er ikke egentlig noe som heter for
lavt blodtrykk, det er vel bare konsekvensbasert, er
det ikke det?
– Du kan ha for lavt blodtrykk, det
er for lavt når du begynner å tippe
over hendene fordi det blir svimmel.
Det er jeg ikke ennå, for det er
jo ca.
90 over 60.
Så du vil ha så lavt blodtrykk som
mulig, uten at det har noen negative konsekvenser.
– Før du begynner å velte?
– Ja, det er der det står.
– Nettopp.
– Jeg er en ganske høy fyr også.
– Jeg har langt å ramle.
– Ja, det også, men du skal ha
visst trykk for å få alt det der
rundt opp.
– Men da tolker jeg deg rent kjøtt?
– Ja, og innmåler.
Men det er ikke alltid jeg har tid
til å dra til strømmenarsene.
Jeg har hatt et traveltid det siste, så
blir det ofte bare å gå i den
nærmeste butikken.
– Plukk opp en eller annen dash med
kjøtt?
– Gjerne det som ligger igjen til slutt,
det som er nedsatt i pris, for det
er det mest fett på.
Mettet av fett.
– Åja.
Hold på å si hvorfor det?
– Ja, så når man spiser brødskive for
eksempel som en entestad, eller man spiser en
frukt for eksempel, fem om dagen er en
greie, så får man i seg en del
fruktose eller glukose.
Særlig fruktosene blir jo til mettet av fett,
så sukker er ikke så bra i kant,
det vet vi.
Kroppen gjør om sukkeret til noe som er
mye tryggere, mettet av fett.
Det er det kroppen lager selv, og det
er det eneste kroppen kan i noen grad
forbrenne.
Mitokondriene våre kan ikke ta umettet av fett,
for det er seift, det går ikke inn
i den hakkeren som mitokondriene har, som hakker
opp to og tre karbonatomer, noe som kalles
for acetyl.
Det er en V-kubbe som går inn
i mitokondrien, og så brenner det stå opp
der, i en sånn langt mer avansert syklus
enn det planter stort sett har, og det
kreft har for eksempel.
Kreft ligner mye mer på en plante egentlig.
Det har også noe med plantspising å gjøre.
Forbrenningsmessig så ligner kreft på planter ved at
det bygges opp med karbohydrater, forbrennende karbohydrater, sånn
som planter gjør.
Det er topp.
Men dette kjøttet som blir liggende i butikken
blir da mer fettrikt, er det det du
sier?
Ja, så folk er redde for fett.
Jeg benytter meg av folks frykt på mettet
fett, og får dermed avslag i kostholdet.
Men når du skal ha oksekjøtt, så regner
det med at du kjøper en NTRK, ikke
en indrefilet.
Ja, eller lammekjøtt, der er det mye, så
sauna og lamme er jo det som lever
mest naturlig av disse dyrene.
Men jeg må innrømme at jeg er litt
svag for gris, gjerne med en stor fettrand
på.
Det er litt morsomt, fordi jeg har pratet
med litt forskjellige mennesker som har forsket på
kosthold, og de er liksom, nei, svinekjøtt, det
er ikke nødvendigvis så bra.
De er mer på at, hvis du skal
ha rent kjøtt, så kjøp vilt, og så
har jeg liksom lamm.
Ja, altså du vil gjerne ha et sunt
dyr, grisen blir jo feilforut, jeg har jo
nevnt hvor viktig kosten er, ikke annet det
gjelder for dyrene også.
Grisen får jo mye soya i moderne tider,
men sauen den er til gras, det er
stort sett sånn som man skal gjøre.
Ja, jeg har vært med og oppdra litt
sauer, og de går jo gjerne i fjellet
et halvt år, og så får de litt
drane kraftfôr og sånt, for å få oppvekta
før de skal slappes.
Ja, og du spiser elg, og lammet blir
jo et slags nærmere vilje som går ut
i naturen.
Det blir som en elg som ser litt
teit ut.
Ja, tåntete elg.
Jeg har jo fått en halv elg her,
og en halv elg der, sånn i året.
Skjuter du dem selv, eller?
Nei, jeg har ikke lov til det.
Jeg har tanken at jeg kanskje skal begynne
med det, men jeg har hørt at det
er en sånn byttetjeneste som jeg har fått.
Men greia er at hvis du har 60
kilo med elgkjøtt, så har du jo kjøtt
for en stund.
Ja, det har du.
Men det er jo veldig magert.
Ja, det er et problem.
Når jeg ender opp med magert kjøtt, så
ender jeg på å bruke så veldig mye
mer ismør, for å feite det opp, eller
så blir det veldig kjedelig å spise.
Så man må gjerne ha på ...
Jeg har ikke det problemet med elg.
Nei, så du er en sånn type som
kan spise store mengder tørt kjøtt?
Nei, men det blir ikke tørt når jeg
lager det, jeg kan lage mat.
Ja, så du smører opp med noe saus,
eller noe sånt?
Ja, så bruker jeg også viltfond når jeg
lager det.
Hva er det for noe?
Det er egentlig ...
Jeg kan ikke lage mat.
Det er viltkraft som er redusert til at
man blir litt sykt drønnende.
Ja, ok.
Ja, det høres jo bra ut.
Ja, det føles mye bedre enn buljong for
eksempel.
Ja, den er jeg med på.
Jeg gjør det enkelt, så jeg bare kjøper
en pakke mer ismør på butikken, og betaler
det det koster.
Da må jeg lære deg hvordan du skal
bruke dette smøret, for at du ikke skal
få i deg alle disse melkelektidene.
Ok, så det har jeg ikke lest meg
opp.
Er det lektider i melk også?
Ja, i mer ismør er det det.
Melkelektider.
Jaha, som bærer over fra plantene og inn
i ...
Når du kjøper smør, det kommer fra kua,
vet du.
Det gjør det.
Men du kan skille det.
Hvis du smelter det sakte, og lar det
bare stå på lav temperatur, så skildrer det
seg til hvert som melkelektiden ligger på toppen.
Så kan du øse de forsiktige av, og
så sitter du igjen med det som kalles
klarnet smør i bånd.
Og det tåler mye høyere temperatur enn de
melkelektidene, så det svir seg mer av skribannet.
Så hvis du klarner smør, det tåler å
oppbevare det i kjøleskapen en god periode.
Det er mer regnet for steking og så
videre.
Ja, når det gjelder steking, det var interessant
å få lyst til å ha det.
Så jeg bruker nyre talg, så det får
på Strøm Larsen for en billig penge, bestill
en dag i forveien igjen.
Det er lange karbonkjeder som tåler mye varme.
Det bruker jeg å steke med.
Det var ...
Dette er litt morsomt, sånn talg, det var
jo det de brukte til Pomfri for mange
år siden.
Ja, men det har de sluttet med.
Ja, og det var en av fyrene som
fikk ordentlig ...
han fikk hjerteinfark, og det var derfor han
fikk hjerteinfark, og han var tilfelligvis en steinrik
fyr.
Så han brukte jo alle sine ressurser på
å bekjempe bruken av dette til å lage
Pomfri, og det siste kjeden som byttet, det
var McDonald's.
Når var det?
Jeg tror vi er tilbake på ...
60-tallet.
Det er akkurat det.
Men jeg har alltid hatt lyst til å
lage Pomfri med talg.
Du har ikke gjort det?
Nei, jeg har ikke fått tak i talg,
jeg har ikke visst hva jeg skal gå
av for å kjøpe det en gang.
Strøm Larsen.
Jeg blir Strøm Larsen på hver dag.
Så dette med fett er en viktig del
av historien her.
Og historien bak flere meter av fett, dette
begynte jo midt på ...
i motslutten av 1800-tallet.
Man lærte seg å presse fettet ut av
bomullsfrø som var et avfallsprodukt, og så lærte
man seg å utnytte det, og etter hvert
så begynte det Plocter & Gamble i USA
å selge dette.
Plocter & Gamble kjøpte opp en bunsh med
kaudologer innspæ, altså hjerteleger, som ikke hadde lykt
så godt, som var villige til å selge
sjelen sin, og utropet dette som hjertegodt, hjertesundt
og sundt ting i det hele tatt.
Dette ble antatt i de store byene i
USA.
Dette er fra Nina Teicholt, hovedsakelig.
En kostoverjournalist.
Og det som skjedde da, fra begynnelsen av
1900-tallet, så begynte hjerteinfarktet å bli en
greie.
Det var ikke det fra før.
– Dette minner om den norske historien om
margarin.
Du kjenner den i hvert fall.
– Jo, på 80-tallet så skjedde det
noe i bakgrunnen i byråkratiet i Norge, og
så gikk man imot.
– Ja, altså, det man lette etter, det
var et produkt for å erstatte smør, som
lignet på smør.
– Ja, margarin.
– Ja, men margarin før, det var ikke
laget av planter.
– Nei.
– Den var laget av harnet valfett.
– Ok.
– Og det, altså, det er jo tidlig
hjulet av prosesseringsgreier, og dette er jeg tilbake
på 50-tallet, eller noe sånt.
– Det var metafett de brukte da.
– Og så tårte ikke det, den industrielle
prosesseringen.
– Nei.
– Så det ga en, man fikk en
sånn voldsom vekst av hjerteinfarkt i Norge.
– Ja.
– Men det skjedde ikke på landet, det
skjedde i byene.
Mens for folk på landet, de brukte smør,
ikke sant?
Og så, på et eller annet ekspunkt, så
begynte man jo å skjønne tegninga, og så
alle de som drev med margarin, de fant
jo, lagde jo da plantemargarin i seden, og
så rebrandet i seg det sunne alternativet.
– Så valfetten var antageligst da, som i
motsatt, det var jo antageligst da da, bare
umettet.
– Jeg tror problemet var prosesseringen som, valfettet
var jo vanlig å spise, det var jo
en helt normal del av kostholdet i Norge
den gangen, det var jo billig mat og
det folk spiste.
Problemet ble prosesseringen i det da.
Og det har man liksom innsett at ok,
det her var faktisk det som førte til,
og det var ikke så bra.
Men man har en sånn veldig vekst i
de store byene, av hjerteinfarkt over en periode,
og så når man legger om, så det
blir den plantemargarin, så faller det ganske betydelig
igjen.
– Ja, sånn at dødretten falt når man
begynte med plantemargarin?
– Ja.
– Ok, så vi har noen svære studier
da, som ikke er helt enige.
– Ja, men det spørsmålet er jo hva
det falt ifra.
Det kan jo hende at hvis man hadde
målt det mot 19, fordi greia er at
dette startet egentlig litt før krigen, og det
som var greia er at så så man
den stigning, og så så man plutselig et
veldig fall gjennom 2.
verdenskrig, og så gikk det opp igjen.
Det var helt naturlig, fordi man drev ikke
med valfangst under krigen.
Fordi sånne båter var ikke noe særlig å
ha på.
Du drev ikke med båt utenfor Sandefjord eller
langs kysten da, det var med en viss
risiko med, så det gjorde du ikke.
– Nei.
– Og dermed så forsvant jo dette produktet,
og så kom dette bak igjen etterhvert som
man begynte å få ting i gang igjen.
Det finnes en egen podcast om dette her,
og den ligger på Wolfgang, og der er
det Marit Kolby og en journalist, jeg ikke
husker navnet på, men han er veldig sånn
freelance blitt etterhvert, men en dyktig fyr.
Han har gått gjennom hele denne historien, og
hvordan dette her faktisk utviklet seg.
– Så var det sånn at det var
en samvariasjon mellom valpett og hjertekalssykdom?
– Ja.
– Ok.
Så samvariasjon som jeg har vært inne på
tidligere, de er jo ikke det samme som
sikker årsak.
– Nei, altså, men innimellom så kan du
se at ting her sånn i aktier, at
det faktisk, du får så mange korrelasjoner da,
på tvers, at det er en god grunn
til å si at det er en årsakssamling.
Hvis du for eksempel ser at det er
skille mellom by og land, og grenseområdene mellom,
så får du sånn, ok, ned der, opp
der, det er mange korrelasjoner som gir samme
resultat.
– Det er jo mer overbevistende.
– Men samtidig så finnes det et sett
med sterke, randomiserte, kontrollerte studier, som er hakket
bedre da, og det er det ene som
kan påvise kausalitet, altså årsakssamling.
Så for eksempel i Oslo så ble det
gjort en sånn, men den var såpass dårlig
at, det er jo en ganske rigid øvelse,
å lage en ordentlig studie.
I Oslo så oppgav man jo ikke skikkelig
hvordan man hadde randomisert studien, altså eller meldet
folk inn i to grupper da, for det
er det man gjør i en sånn type
studie.
Så tilfører man en variabel, så ved det
store talsprovet da, så blir de to grupperne
like.
Så tilfører man en variabel, og så ser
man over tiden hva skjer da.
Hvis det blir en forskjell som er stor
nok da, altså det blir signifikant som det
heter, så vet vi hva det kommer av.
Så gjør vi to sånne studier minst da,
med uavhengig forskere, og med uavhengig finansiering da,
pluss at alle andre skal stemme også, så
hvordan de melder om de tar folk ut
av studien, uten å jobbe i grunnen, om
det er mye frafall og så videre og
så videre, mange sånne ting.
Og der gjorde det bra da, der gjorde
det en skikkelig sånn studie, for det var
mange studier, sånn rundt 60-70-tallet på
det der, når for eksempel den Oslo-studien
ble gjort da, der de heller ikke oppgav
om de var habile, eller hvor de hadde
fått pengene sine fra.
Men i USA så gjorde de det på
en ordentlig måte.
Den studien der heter for Minnesota Coronary Experiment.
De hadde 9423 deltakere, på gamle hjem og
sinnssyke hjem.
Og den gangen der da, så hadde man
ikke kolesterolmedisiner, men man hadde margarin.
Og man var ganske så sikker på at
man kunne senke kolesterolet med margarin.
Og det gjorde man i den studien.
Kolesterolet sank.
Etter hvert som man ga disse gamle hjems
og sinnssyke hjems beboende, mer av det stoffet,
så sank kolesterolet, men de døde også fortere.
Så hvis vi sammenligner det i moderne tider
med den kolesterolsenkingen man får av en moderne
kolesterolmedisin, så døde de 44 prosent raskere.
Jeg måtte bare søke opp og finne det.
Den episoden, det er med Lars Magne, Sunano
og Mari Kolby.
Og den har det fine navnet, som dette
kommer til å trigge deg, vet du.
Så det må du hjemme og høre på.
Når kostråd blir politikk og aktivisme.
Ja, så det er det i høyeste grad.
Ja, det er det jeg mente.
Nå hanger jeg deg på kroken, så du
kommer til å lytte.
Ja, ok.
Så for å fortsette på den mest solide
forskningen vi har på det her, så den
neste studien vi kan ta er for eksempel
Women's Health Initiative, som er en sånn enorm
studie.
På et eller annet gang bestemte man seg
at man skulle forske på damer, for det
har alltid vært skummelt, fordi det kanskje er
ting med fostere.
Men da brukte man post med de passale
kvinner, altså kvinner som ikke kan formere seg,
som ikke kan bli gravide.
Og det de så der, denne studien hadde
jo 48 000 deltakere, og noe av det
mest prestigetunge og dyre som har blitt laget
noensinne, var ferdig i 2006.
Dette var lavfett versus vanlig diet.
Det de ikke skrev i oppsummeringen, var det
eneste virkelig store funnet de hadde, og det
var at i lavfettgruppen døde kvinner 26 prosent
oftere av hjertekarlssykdom.
Og det er ikke nok med det, vi
har en tilsvarende skikkelig studie fra Sydney i
Australia, The Sydney Diet Heart Study, vi hadde
jo vår egen her i Oslo som heter
Oslo Diet, jeg husker ikke helt litt hjertet
på det, men den har en lignende navn.
Det var en trend i å gjøre sånne
studier på den tiden der.
Men i Sydney så gjorde de en tilsvarende
sak, der ga de folk mer margarin, og
når de hadde tatt ut for eksempel 5
prosent energiprosent, altså 5 prosent av energien i
form av metafett, fra de pasientene de hadde
der, og puttet inn tilsvarende med margarin, så
døde de altså 29 prosent raskere.
Det var et grensesignifikant funn.
Men samtidig så var det andre forhåndsspesifiserte utfall,
altså det viktige skillet mellom ad hoc og
det man legger opp til i oppskriftene.
Så de hadde lagt opp det i forskriftene
at de skulle teste andre ting, for eksempel
om hjertekarsykdom de fikk, og der var det
signifikant kraftig stigning, det husker jeg ikke helt.
Det omtrent det samme som i Minnesota Corner
Experiment.
Så her har vi tre randomiserte kontrollerte studier
av høy kvalitet, uavhengig av hverandre, forskjellig finansiering,
uavhengig forskere, og så videre.
Gjort på en ordentlig måte, ikke nødt til
å være med, så har vi kausalitet, og
da kan vi slå i bordet.
Bortsett fra en ting, og man kan aldri
slå i bordet på forskning på kosthold.
Jeg skal argumentere for hvorfor, og jeg skal
svare.
Utfordringen med å forske på kosthold, det er
at du må i utgangspunktet, du må korrigere
for alle mulige variabler.
Ikke randomiserte kontrollerte forskning.
Jeg kommer til det.
På et eller annet tidspunkt må du begynne
å kontrollere for i forhold til type livsstil,
type genetikken, hvem som ligger i bunnen, hvem
som melder seg til å være med på
denne typen.
Men det største problemet, det er at du
må forske over veldig, veldig mange år.
Du bør ha et livsløp på forskningen.
Ja, men det er ikke mulig å gjøre.
Nei, det er ikke mulig å gjøre.
Og den største usikkerheten som finnes i forskningen,
hva er det?
Egen rapportering.
Ja, men dette gjorde de på gammelhjem og
sin sykehjem for å ha en kontrollert befolkning.
Ja, og så er spørsmålet, hva er de
representative da?
Er vi sikre på at kostholdet på gammelhjem
og kostholdet til meg når jeg var 20
skal være det samme?
Nei, der har du poeng.
Men her var det en stor effekt i
dødlighet.
Ja, og du får den store effekten i
dødlighet på et gammelhjem hvor folk er 80
pluss.
Men du vet fremdeles ikke hva som skjer
med de menneskene som er 20 eller vokste
opp med dette her og spiste dette når
de var to.
Men du kan jo med rimelighet, hvis du
tar din argumentasjon inn i absurdum, så kan
du jo argumentere for at ingenting er gyldig
hvis du ikke har forsket på spesifikt deg.
Nei.
Så et eller annet sted så må det
jo gå en grenselinje.
Og jeg oppfatter jo at det Sjure argumenterer
for er at det vi i sånn praktisk
sett kan få høyest kvalitet på er nødt
til å bli så randomisert i studiene hvor
du tar store kohorter, så du får litt
sånn stortalslov, og da jevner du ut en
del av disse, og du har selvfølgelig et
poeng i at et gammelhjem er bare åtte
øringer.
Ja, og standard er å teste, så du
vet jo ikke i hvert fall hva du
skal teste på som du var inne på,
men man tester noen sentrale variabler mellom de
to grupperne etter man har brukt i stortalslov
for å si at de virkelige er forskjellige,
for du kan jo, og dette er jo
statistikk, og du kan jo tilfeldigvis få forskjeller.
Jeg tenker også at en annen mann for
gammel i meg, siste sted du reiser før
døden, altså alle som er der skal jo
dø, og så er det spørsmålet, så er
det påstått at samtlige av de som deltok
i studiet er døde faktisk, for de gjør
jo det på et eller annet tidspunkt.
Ja, nå er vel alle sammen døde.
Ja, altså for lenge siden.
Men vi ønsker jo å leve mange av
oss da, så lenge vi kan.
Så det er spørsmålet, når du definerer de
døde av, eller de døde, så er det
sånn, ja, de døde litt tidligere, men relativt
hvor mye tidligere enn de andre, ikke sant?
Hvor lenge lever du på et gammel hjem?
Det er jo akkurat det de måler.
Det de måler, er det ikke det?
Altså når du sier overdødlighet.
I studiet så fikk det det samme resultatet,
men der var det en yngre befolkning.
Ja, hvis det er en yngre befolkning, så
tror jeg det er lettere å forske på.
Det var det også.
Men som jeg har forstått det, det er
en stor utfordring med kostholdsforskning, er at det
er egen rapportering, ikke sant?
Ja, det var det ikke her.
Og livsstilsrapporteringer og så på.
Ja, så i Women's Health Initiative, så var
det egen rapportering.
Men ikke disse to andre.
Men det er jo akkurat de faktorene du
peker på, som man forsøker å ta ut,
og den metodikken Kjør beskriver.
Ved å måle på dødelighet, ikke sant?
Nettopp.
Og når du sier at overdødligheten er 30
% eller sånn, i den ene eller den
andre gruppe, så er det jo fordi at
du har tatt to nominelt like grupper, under
like forhold, under samme livsomstendigheter.
Og så sier du vi setter til denne
ene faktoren, i dette tilfellet margarin, og så
begynner den ene gruppen å dø fortsatt i
den andre.
Det er det beste vi har fått.
Og da kunne du jo tenke deg at
du skruddet av den bryteren igjen, tok tilbake
margarinen, og så om det flattet ut, kastet
den til den andre gruppen, og så om
de begynte å dø.
Det kom senere, det var crossover-studier, og
det drev det ikke så mye med den
gangen.
Men ikke sant?
Det er jo et forsøk på å gjøre
opp for akkurat de faktorene du peker på,
og så blir det ikke perfekt.
Det blir det aldri, og det er helt
sant.
Men det er liksom så nærme man kommer.
Ja, det er så nærme man kommer, og
jeg sier ikke at man ikke skal bry
seg om forskning.
På kosthold er det vanskelig å forske på.
Ja, men alt som har med mennesker å
gjøre her er jo litt klønete når du
skal inn i statistikken.
Jeg er enig også, veldig mye av kostforskningen
er selvrapportering av hva du har spist den
siste måneden kanskje.
Hvem husker hva de spiste for en måned
siden?
Disse studiene var et forsøk på å omgå,
i hvert fall siden det er et hardstudie,
og særlig Minnesota Coronary Experiment, å omgå dette
her.
Jeg pratet med en annen kostholdsprofessor for det
var i fjor sommer.
Han var sånn, melk, det skal du ikke
røre.
Han hønsket til en svensk studie som hadde
gått over 35 år eller noe sånt.
Da visste han at de som drakk melk
på daglig basis, de døde i snitt et
halvt år tidligere eller noe sånt.
Men tilbake til dette igjen, det hvor folk
spiser, hva de gjør med kroppen, det er
komplekst.
Vanskelig å isolere variablerne, så med noen annen
type studie enn randomiserte kontrollerte, så er det
vanskelig å si, men vi kan legge til
en ting i tillegg.
Det er at vi intervenerer med margarin i
et system som ingen vet hvordan virker.
Og dermed må vi regne med skade.
Dette pleide å være standard i forskningen, at
når man tilfører en ny medisin til et
komplekst system, da regner man med at det
går galt igjen.
Mer galt enn det går godt.
Dette er sånne toksisthetsstudier som man gjør med
ikke så mange deltakere i starten, og så
blir det mer og mer antall.
Hvis man er heldig, så får man en
mengde bivirkninger som er tolerabel.
Nå må jeg teste litt her for å
se hva du tenker.
Jeg bruker ikke margarin på brød, og jeg
bruker heller ikke smør.
Jeg bruker en blanding av smør og olivenolie,
altså olivero.
Ja, sant det.
Hva tenker du da?
Det tenker jeg er bedre enn å spise
ren margarin.
Så du dør antakeligvis tregere enn hvis du
skulle spise hvit av hjertegod, for eksempel av
hjertekarsykt.
Jeg tenker at italienerne drikker jo nærmest olivenolie,
men de lever jo dritlenge.
Kroppen kan transformere enumettafett i vesentlig grad.
Det krever en innsats på kroppens side, så
tilbake til det er hva mitokondriene kan bruke.
De må ha rette kjeder.
Det er ikke olivenolie, det er enumetta.
Så da må kroppen gjøre det metaførst.
Det var det samme som vi nevnte i
sted, som kroppen gjør med karbohydrater.
Den gjør det om til metafett, for det
er drivstoffbalutene til kroppen.
Du kan gå på karbohydrater også, og til
viss grad på proteiner.
Men det er nok det kroppen foretrekker å
gå mest på, for her er det også
mye kryssende forskning fra forskjellige disipliner som kommer
frem til det samme.
Men her har du et randomisert og kontrollerert
studie på toppen, pluss at du innfører noe
nytt i et system, som ikke har vært
utsatt i noen særlige gradproteiner før, mens kroppen
ut fra disse andre studiene, som vi skal
legge vi, har veldig begrensa kapasitet for å
stabilisere flere metafett inni kroppen.
Så den viktigste metaboliten der, som jeg forsket
mest på, er 4-hydroxinolenal, det er et
aldehyde.
Så det som skjer med flere meta og
unge metafett, hvis ikke kroppen klarer å transformere
det til metafett, så blir det et aldehyde.
Det er ustabilt på grunn av dobbeltbinningen.
Der angriper oksygen og ut av tran, for
eksempel, som er flere meta, der er det
mer kjent.
Vi er tranland.
Her i Norge er det jo produsenter som
reklamerer meg at du kan få tran som
bare harsk ned til 5%, for eksempel.
Den blir veldig raskt harsk.
I USA så ble det gjort en studie
på tran, så her er eksempelet flere metafett.
Omega-3-fettsyre er flere metade.
Der tok forskerne de ferskeste flaskene de kunne
finne, og det var rundt 40% harskning
i den studien.
Så det du får er aldehyder.
Når du kommer inn i den varme kroppen
din, så fisken lever i det kalde havet,
svømmer rundt der med helt andre systemer inni
seg.
Den kan bruke disse stoffene, men vi er
ikke fisk, vi er noe annet.
Så når det kommer inn i oss, så
går det oppløsning, og så blir det aldehyder.
Aldehyder er reaktanter, de reagerer med alt mulig
rart, så kroppen klarer ikke å kontrollere det,
klarer ikke å stabilisere det, for våre systemer
makter ikke det.
Vi må ha litt flere metafett, det må
vi ha.
Men det er aldri sånn i en grisrund,
sier vi at det er bare metafett du
får.
Du får alltid en fraksjon av det andre
også, men den er mye mindre i pattedyr
enn den er i havet i stor grad,
enn den er på landjorda blant dyrene.
Hvis jeg kan få kanalisere sur litt, for
du spurte om Olivero på brødskiva, så oppfattet
jeg jo at surs råd er bytt ut
med smør og kast brødskiva.
Ja, det stemmer.
Jeg spiser pålegg og ikke brødskiva.
Jeg synes ikke pålegg uten brød er noe
godt.
Nei, så ...
Ok, så jeg sier en gang til du
synes ikke ...
Jeg synes ikke pålegg uten brød er noe
godt.
Nei, sånn at jeg pålegg spiser da.
Ja, altså jeg kan godt bruke mye pålegg.
Men brød med egg på, så bruker jeg
gjerne et helt egg på hver brødskiva.
Ja, så i brød da.
Gluten er i brød.
Det kjenner vi jo til når brød har
gluten.
Når gluten brytes ned, jeg spør jo ofte
pasientene mine om de er glad i brød.
Jeg stanner opp med spørsmålene jeg stiller hvis
jeg har tid, og da reagerer folk forskjellig.
Noen av dem som liker brød, de kan
kaste hendene i hver og si ja, jeg
elsker brød.
En pasient sa at den skoftet jobben for
å, det var en til, men det er
en jeg husker hvertfall, som også var skofter.
Vi gikk på bakeri i arbeidstiden for å
kjøpe, et spesielt bakeri da, som det var
et stykke til, for å kjøpe et spesielt
type brød som var så, så ferskt.
Når jeg får sluttet med brød, så får
de mild abstinenser.
Pupillene synes de blir litt større, de skjauer
på hendene, de får ikke sove særlig de
første døgnene, og så en del de andre
døgnene, og så går det over.
Det er ikke like stert som morfin, dette
er altså exorfiner, vi har hørt om endorfiner
når vi trener.
Når du skader kroppen da, bare trener, så
døyer vi kroppen smerten da, med morfinstoffer som
den lager selv, og dette er veldig utbrett
i hele livet, kan vi si, i planter
og dyr, morfinstoffer da.
Når du får død i gluten, så går
det gjennom et mellomstadium som heter for gluteomorfin.
Så fra hvete er det gliandorfin, og fra
andre, ris for eksempel, der er det også
gluten.
Så gluten er til stede i de fleste
av matplantene våre, bortsett fra søtevireslektene, som har
poteten med seg paprika, tomat og bersin.
De andre tingene som vi kan snakke mer
om, som veier opp for den negative effekten,
altså en annen negativ effekt da, enn gluten.
Men de forskjellige gluten-typene blir at det
er forskjellige typer morfin, og dette forskes det
masse på for tiden.
Det er noen guldgruver for forskerne da, å
oppdage en ny typ av gluten.
Det er over 800 nå, veldig kjente typer
gluten, og de skales på prolaminer da, på
forskningsspråk.
Ta for eksempel en studie som var gjort
i USA, da, på rettsvesene.
I den studien så var det vel, da
satte de normalfordelingen, altså gjennomsnittet da, på etter
frokost, og så undersøkte man, like før lunsj,
på antallet hare versus lette dommer, og det
gjennomsnittet da, det var vel, jeg tror det
var, jeg skal ikke si det er bomsikker,
men det flyttet seg sin kant, og jeg
tror det var 40% økning i hare
dommer rett før lunsj, som ble resatt tilbake,
og økte på mot 40%.
Jo mer sulten dommeren er, jo mindre heldig
for tiltalt.
Ja, rett og slett ikke.
Når man lager seg avtaler da, så har
det kanskje noe å si når på dagen
det er.
Angry, som det heter.
Nettopp.
Vi var jo innom henne, Marit Kolby.
Hun snakker jo mye om ultraprosessert mat.
Ja, det er jo den siste, verste biten
av kosten, at den har blitt så prosessert,
og så veldig utrett, og forskjellig fra hva
den engang var.
Jo mer forskjellig maten er fra det den
engang var, virker det sånn for meg da,
jo verre er det.
Og jeg, igjen min lekmanns forståelse av ting,
jeg oppfatter at ultraprosessert mat har en tendens
til å være veldig næringstett.
Så det er lett å spise for mange
kalorier.
Du får i deg mange kalorier uten å
føle deg kjempemett.
Og det er et kjerneproblem med det.
Men er det andre ting her som vi
bør være oppmerksom på?
Og for den del, hva er ultraprosessert kontra
prosessert kontra uprosessert?
Så uprosessert, det er jo la oss si
et stykke elg da.
Så du skjærer en skive av lårmøsken så
steiker du den, det er uprosessert.
Det eneste prosesseringen du har gjort, det er
vel å tilsette, sånn som jeg gjør da,
for eksempel at jeg hiver i steikepannen som
er av jern.
For det trenger jeg faktisk.
Jeg trenger ikke disse PFAS-stoffene som sitter
i kroppen min, ser ut som for evig
alltid nesten.
Det er et annet poeng.
Men så da, så går man fra det
etter hvert som civilisasjonen ble mer og mer
moden, så har man endret kosten mer og
mer og mer og mer for å få
til å holde lenger på hylla og redusere
kosten, og det er en fin ting det
egentlig.
Men kosten blir så veldig forskjellig fra den
ene gang og var, så det ligner ikke
på det opprinnelige.
Det har blitt malt opp, det er det
typiske med prosessert, at det har blitt malt
opp i små partikler.
Dette her er ikke kroppen vant med.
Så når dette her kommer inn i kroppen
vår da, så går det rett inn i
kroppen på en helt annen måte enn den
mye tregere nedbrytningen som du har med et
stort stykke kjøtt.
Det krever jo hele tarmens lengde å være
mange timer.
Men dette her velter inn i kroppen, og
da må kroppen svare med en svær insulinrespons,
og diabetes er en folkesjukdom.
Ja, så en form for kjøttdei er ultraprosessert,
eller mer prosessert enn et stykke elkkjøtt.
Ja, det kan man sige.
Og det er fordi det er malt opp,
og fordi det er egentlig lettere tilgjengelig for
kropp- og tarmsystem.
Nå skal jeg ødelegge litt denne forsuren her,
når det kommer til hele stykket med svinekjøtt,
som alle er like glei.
Jeg vet ikke om du har fått det
med deg, men de har begynt å gjøre
tilsetninger i hele stykket svinekjøtt.
Tenker du på E250?
Jeg husker ikke hva dette stoffet heter, men
det sprøytes altså inn i, og dette er
ikke noe for holdbarhet, det er for smak.
Men det sprøytes inn i kotteletter og svinesteker,
og så videre, og så videre.
Det skal fortsette å føles saftigere, og Gilde
gjør dette her, så hvis du kjøper kotteletter
og svinestek fra Gilde, så må du lese
forpakkningsvedlegg en gang til, for der står det
plutselig noe mer enn det du gjorde før.
Det har blitt lengre siden sist.
Likevel da, så jeg følger med på meg
selv, og er jo ganske så frisk.
Og pasientene mine også, de spiser jo store
mengder, kroppen har selvrepareringspotensiale.
Det er jo vanskelig å navigere sånn at
man blir helt asketisk over lang tid.
Så viljestyrken har jo sin begrensning også, så
det gjelder å velge sine kamper.
For eksempel å spise planter, det å spise
ultraprosessert, det er så potent negativt at det
synes å drukne ut den effekten som du
nevner nå.
Men jeg skal ta det med meg, for
det er jo noe å være hoppet på.
Jeg har noen pasienter som er veldig reaktive,
som ikke tåler noen ting nesten, og det
kan jo være en av tingene potensielt.
Men det jeg tror mange reagerer på, jeg
har jo hørt deg si det før, men
du sier ultraprosessert eller planter.
Langt de fleste vil jo anta at planter
er the good shit.
Ja, det er jo en del vegetarianer i
samfunnet, og det går jo ikke bra.
Ultraprosessert er jo i stor grad plassert på
planter det også, så ultraprosesserte ting, det er
mye flere metafett i det.
Det kan være mer mett også, men det
er en sånn svær bølge med masse forskjellige
grenser, det ser man jo på listene ofte,
det er fryktelig mye rart som går inn
etter det her, som ikke er så sunt
da.
Så er det en oppmatthet i tillegg, men
bare planter i seg selv er jo rett
og slett usunt.
Det blir for lite alt, for lite essensielle
aminosyrer, det er ingen B12 der.
Tamander for eksempel, og andre steinfrukter også, har
jo også litt amygdalin, så når man tygger
på det da, så forsvarer planten seg, så
gjør den om amygdalinen til cyanid.
Så folk vet kanskje hva cyanid er for
noe.
Det går jo igjen i påskekrim og i
forskjellige krimromaner da.
Ta for eksempel oksalat da, der det er
også, sier det jeg først skal gjøre da,
at spiser du en plante, den er veldig
forskjellig fra deg selv, det gir også immunsystemet
en mulighet til å reagere.
Immunsystemet er satt opp for å kunne reagere
på alt som er forskjellig fra deg selv.
I steinalderen så var det antageligvis ikke mulig
å spise planter hele året.
Så en ting er at du blir forgiftet
av plantene, en annen ting er at du
setter i gang immunsystemet.
Jeg har masse folk på kontoret da, med
autoimmune sykdommer, og så at immunsystemet har satt
i gang reaksjon, og mesteparten av immunsystemet sitter
langs med tarmen.
Og sitter der og smuser på alt de
spiser.
Det er ikke laget for å oppdage disse
prosesserte tingene, eller disse utrerte andre tingene som
kan mer og mer gravides mer og mer
gjennom historien.
Men visse varianter av immunstemende folk er bedre
på det, og med år og ti år
med feilforing, får vi kalle det da, og
noen ganger så skjer det tidligere i livet
også, så klarer immunstemene til en god del
mennesker å oppdage disse tingene, og sette i
gang sykdomsreaksjon mot det, og da blir det
krig innvendig.
Da blåser magen seg opp, og du får
diarré, kroppen prøver å støte deg ut, man
kan kaste opp, det er ikke så vanlig,
det er mest vanlig med diarré, eller at
du blir helt forstoppet for det blir dysfunksjon
i magen for eksempel, på grunn av, ja,
så glutomorfin, altså morfinstoffer de bremser jo tarmen.
Og lektiner ser jo også ut, du var
jo på det i sted, fra planter, ser
jo også ut til å kunne lage lektarm,
det er ikke helt onbesikkert enda, men gluten
lager med sikkerhet lektarm.
Det går gjennom CCX, sonolinsystemet, det ble klart
i omtrent 2008, så ble man sikker på
at alle som spiser brød og pasta, så
er gluten helt opp for lektarmen.
–Ja, vi måtte jo søke seg og komme
på hva tilsetningsstoffet er.
–Ja.
–Maltodextrin, er det det som tilsettes?
–Ja, men det er en gammel tjenestoff, så
det er jo…
–Ja, men det har plutselig begynt å dukke
opp i koteletter, og bacon, og kokt skinke,
og…
–Ja, det har vært en stund.
–Ja, det har vært et par år.
–Ja, men her er mengden avgjørende, for dette
er et karbohydrat, maltodextrin, og så lenge man
holder seg under 20 gram, altså er man
relativt trygg i steinalderen, så var det antageligvis
ikke mulig å spise karbohydrater, som er et
annet stort poeng her.
Nå har vi vært innom det flere medafettet,
den ene store stygge tingen, og vi har
snakket litt om plantene, som ligger under dette
her, disse næringsstoffene kommer jo, de uhyggelige, stygge
næringsstoffene kommer, vi kaller næringsstoffene de som egentlig
ikke er det, som er antinæringsstoffer, noen av
dem, kommer jo fra planter, og karbohydrater er
hovedsakelig plantestoff da, så jeg går jo ikke
til tannveggen lenger, jeg slutta med det i
2017-18, omtrent, ja, og tannveggen ble jo
helt forbløffet, jeg hadde tre nesten-hørt, og
tannveggen tok bildet da, og ble litt sånn
litt forstyrret sånn, og så tok hun et
set til, og så tok hun et tredje
set, og så begynte hun å flakse med
armen ut av stress da, sånn at da
sa jeg, jeg kan ikke ha noe med
å gjøre at jeg ikke har noen hull
lenger, men at jeg har slutta med karbohydrater,
og da klarte jeg ikke å ta til
seg, så fortsatte hun å flakse med armen.
Nå er det flere pasienter også som ikke
går til tannveggen lenger, som har mistet sine
tendenser til hull.
Når karbohydrater fortsetter nedover i tarmen da, så
har vi nevnt at det er med lektarm,
man ender ofte opp med å spise mye
mer karbohydrater, for det er noe som er
under utforskning nå, som kalles for foringsrefleksen, men
den er ikke ferdig, men forskningen lener seg,
kan man si, det er ikke noe kausalitet
her enda.
At man, litt som bjørn da, kaster seg
over bærene i naturen, men også sjokoladen, og
disse bærene, nå får vi jordbær hele året,
og blåbær-typebær hele året også, og det
tror jeg ikke systemet vårt er dimensionelt for.
Over tid da, så blir kroppen stående sitt
lagringsmodus, og det er veldig mange som har
overvekt det, og karbohydraterne er nøkkerne her da,
og dette er en av de sterkeste funnene
i hele menneskemedisinen, at det å leve uten
karbohydrater gjør deg slank.
Du, jeg har gjort meg samme erfaring som
du beskriver, altså gå på lavkarbo, spise bare
kjøtt og proteiner, og gå ned i vekt
som faen, uten å være sulten.
Som er helt utmerket, det burde jeg gjort
mer av, som jeg kan dokumentere med kølemagene
her.
Jeg vet akkurat hvor utfordringen både dine og
min ligger.
Vi liker øl.
Ja, og regelen min når jeg er på
diet er at jeg kan drikke så mye
øl jeg vil.
Og Pepsi Max?
Nei, det har jeg sluttet med noen ganger.
Du har det nå?
Nesten i forberedelse til at du skulle komme,
for jeg visste at jeg kom til å
få kjeft for det.
Det var ikke den eneste Pepsi Max noen
sted her.
Eller Cola Zero, må jeg få presisere.
Det er det verste at jeg hører folk
skille meg gjennom det, for de sier at
Pepsi Max er mye verre enn Cola Zero.
Det bare smaker mye dårligere.
Det vet jeg ikke, men det var en
svær studie, altså i dette women's health initiative
-regime også igjen i Japan, der de så
på det.
Det var hovedsakelig sykepleiere, kvinner der også, women's
health initiative, så der døde de som drakk
kunstig søta brus i samme mengde 2-1
etter daglig, 16% raskere, så er det
en mortalitetsstudie som ble bekreftet i Japan, der
døde de 12% raskere.
Så kunstig søta brus er verre enn vanlig
brus.
Hvorfor det?
Da må man spørre seg.
Sukker er ikke bra, det vet vi, men
samtidig det å få en insulinstegning, for det
er det som skjer når du spiser karbohydrater
og stiger insulin i kroppen.
Men denne gangen så kommer det ikke noen
karbohydrater ned, så kroppen forbereder seg på at
det skal komme karbohydrater, men det kommer ingen.
Og dette må jo være veldig forvirrende for
kroppen.
Kanskje er det årsaken til at folk dør
raskere.
Så liksom du sier til...
Nei, det er som et metafor, men sier
til bilen, at nå kommer det drivstopp, men
det kommer ingenting, altså da går det ikke
så bra.
Ja, og det gir jo litt sånn intuitivt
mening.
Og så har jeg nok for min egen
del tenkt at for de, skal vi si
det fremste ilandsproblemet man sliter med rundt bordet
her, lege, present company excluded actually, uvanlig slank,
men det er jo overvekt, tror han.
Så jeg har tenkt at, vet du hva,
Cola Zero er sikkert ikke sunt, men jagge
er det mye bedre å trekke til en
Cola Zero flaske enn en sjokoladebit.
Hvis du liksom har fysen på noe, bare
fordi at da er det null kalorier inn,
og så løser du det mest vesentlige problemet,
helseproblemet da, det har jeg tenkt.
Ja, med et hyperprosessert produkt.
Åpenbart, åpenbart.
Så jeg burde begynne å lengte etter vann
i stedet.
Ja, og så Oslo vann med litt for
mye koliformbakterier.
Ja, tross alt bedre enn Zero.
Ja, ja, det er jo det.
Men du, vi må jo komme til noen
form for konklusjoner her, ikke sant?
Sånn actionable steps.
Ja, så hva skal man spise?
Kan vi starte med den vi ikke skal
høre på?
Alt det han sier til sier at vi
skal ikke høre på Eat, og Frus Tordalen.
Nei, jeg studerte litt sammen med Frus Tordalen
også, men Frus Tordalen virker ikke vitenskapelig.
Jeg trekker grensen der, altså når det er
uvitenskapelig så får det så være.
Ja, så hun er influencer.
Ja, det begrensede jeg har sett henne, fordi
jeg bruker ikke henne til å fortelle meg
hva jeg skal spise da.
Så jeg låp meg ganske raskt skru av
det der, og uvitenskapelig det slo meg ganske
fort i.
Og det kan jeg jo bare være enig
i, at det er fint å ha noen
begrunnelse for de tingene man gjør.
Samtidig så er det jo det du foreslår,
sett fra mainstream så er det ganske radikalt.
Ja, det er derfor vi skal legge ut
forskning der.
Vi må jo begrunne det her.
Store påstander trenger stor begrunnelse.
Nettopp.
Så det skal vi putte i showen også.
Men samtidig, ikke sant, så trenger det egentlig
så sterk begrunnelse.
Det vi holder på med i det moderne
samfunnet er jo ikke noe kontrollert forsøk.
Det bærer av gårde.
Uten noen kontrollgruppe.
Og det i seg selv forteller jo meg
at det er kanskje ikke så lurt det
vi driver med.
Vi introduserer nye ting inn i en organisme
som ingen vet hvordan virker.
Nei, og jeg må jo innrømme fra mitt
eget ståsted, jeg veide alt for mye for
en 10-12 år siden.
Og har egentlig gjort det hele livet, sånn
120 eller et eller annet der omkring.
Og så begynte jeg på lavkarbogreiene, og så
droppa jeg 40 kilo.
Og det var jo mot alles råd, sånn
alt man kunne lese i mainstream, alt man
kunne...
Og da hadde man jo forsøkt noen sånne
ulike spis mindre og gjør litt og gjør
dat og grønnsaker og hva det nå er
for noe.
Og det er masse celldisciplin inn i bildet,
fordi færre kalorier inn så går det ned
i vekt.
Det er ikke verre enn det.
Hvor lavkarbo tenker du?
Nei, altså uansett hva du gjør, du kan
jo spise smågodt, bare det er færre kalorier
enn du trenger, og så går det ned
i vekt, men det er ikke sunt.
Men er det noe mer også?
Det ser ut til at hvis du spiser
mettafett, den forskningen er heller ikke ferdig, men
det lener seg i en retning av at
forbrenningen går opp.
Ja, og det er jo helt åpen for
at du kan ha sånne indirekte effekter.
Men det er klart at maskinen, kroppen, brenner
du 2400 kalorier og tar inn 1700, så
er det klart du går ned i vekt.
Så det er ikke noen måte å komme
seg rundt det, for ellers vil du få
til Nobelpris i fysikk.
Men min erfaring fra den gang var at
det jeg gjorde som fungerte og som fikk
meg til å føle meg bra, og gå
ned i vekt uten å være sulten, og
så videre, var på en måte motsatt av
det som var anbefalt, og det var til
og med fra rådet, eksplusivt.
Myndigheten sier det siden en og gjelden siste
kostråd ja, at man skal helst bytte metafett
med flere metafett.
Ja, og det betyr jo at man bygger
seg opp en sånn ekstra skepsis til disse
kostholdsrådene.
Jeg hørte en eller annen gammel overlege med
skal vi si det gamle synet på radioprogram
på NRK, og så var det noe Fedon
Lindberg eller en eller annen oppviggler som sa
noe, og så kom denne gamle autoriteten inn,
og så sa hun meg, du, hvis du
spiser fett, så blir du feit.
Ja, er ikke det ganske logisk?
Punktum.
Det er liksom, ja, men på det tidspunktet
så hadde jeg testet det på meg selv,
og så at jeg kunne spise fett og
gå ned i vekt.
Og da vet jeg at du ljuger.
Ja.
Du vet ikke hva du snakker om, ikke
sant?
Nei.
Og virkelig, du vet ikke hva du snakker
om.
Nei.
Og du blir fortsatt ansett som en autoritet
av en eller annen stor mengde profesjonelle helsemennesker.
Ja.
Og det er liksom, ok, nå er jeg
åpen for å høre på andre.
Ja.
Og derfor så er det også interessant å
høre deg, fordi du er litt freskere i
rasparket enn en del av de som uttaler
seg offentlig.
Ja.
Men samtidig så er det jo en relativt,
vil jeg tenke, en relativt ufarlig intervensjon for
å endre kostholdet sitt og smake på hvordan
det kjennes ut for en egen del.
Ja, ja.
Så alle medisiner har jo bivirkninger.
Her er det ikke noe kjent.
Ja, ok, det er litt sånn.
Man føler seg jo ikke helt vel når
glutomorfiene, det ser ut å kanskje være årsaken
til at folk ikke er helt vel i
første par døgnene.
Men så forsvinner jo symptomene fra de sykdommene
man har.
Magen forsvinner.
Og det er litt betydende.
Jeg kan ta en sånn historie selv som
en gang angående dette med å stole på
autoriteter.
En gang så ble jeg med en pasient
da oppe på Radium Hospitalet vedkommende alle kreft.
Nå gjør man PET-scanning da for å
se hvor kreften er.
PET-scanning det er å se på sukkeret
går han i kroppen.
Det kan man med PET-scanning.
Og kreft, spisesukker, det har man visst siden
1920-tallet når Otto Warburg oppdaget at alle
kreft lever av sukker.
Essensielt næringsstoff for kreft.
Dette konseptet bruker man da på Radium Hospitalet
og Riksen for å diagnosere kreft.
Man vet at kreft spiser sukker.
I dette tilfellet så visste man da man
hadde tatt PET-scanning og pasientens kreft levde
av sukker.
Så satt vi der da så hadde pasienten
fått med seg en uendelt alliert som var
meg som spurte da.
Da denne til stedevarende overlegen skulle vi kanskje
si til pasienten at han ikke skulle spise
så mye karbohydrater som jo brytes ned til
druesukker som er det vi har sett på
PET-scanning at kreft spiser og da ble
vedkommende overlege helt rød i fjeset og skjøv
seg bakover som jeg har sett flere ganger
skje med leger når det blir stilt over
for et dilemma av den typen.
Og da måtte vi bare bytte tema og
så kom overlegen og sagte med et sykt
tilbaket til oss.
Men med det oppfatter jeg at det er
en del forløpige forskningsresultater på at for eksempel
faste er veldig gunstig under kreftforløp.
Ja, det er en gammel behandlingsmetode.
Man brukte det mot månesyke en gammel hellas
for eksempel.
Hva månesyke er engang?
Epilepsi.
Det lærte vi faktisk på legestudiet.
Lunetix.
Det lærte vi oss på legestudiet at vi
kunne gjøre hvis vi hadde brukt hvis medisinen
ikke virket hvis vi hadde brukt alle muligheter
så kunne vi kanskje drist oss på en
ketogen og en fettbasert diet.
Ja.
Fordi faste er jo også på et vis
en del av kostholdet.
Ja.
Og så har jeg plukket opp et eller
annet sted at du har en prosess som
heter autofagi.
At cellene spiser seg selv.
Det er en sånn renske vask opp i
kroppen prosess.
Ja, når du ikke fyller på så mye
lort så får kroppen tid til å rydde
opp i det.
Og den oppfatter jeg at den trigges av
at du går inn i en sånn ketogenen
fase.
Ja, det stemmer.
Og den trigges bare etter at du har
vært nykter i 12 timer eller der omkring.
Så hva spiser du når du faster?
For du lever jo fremdeles av noe.
Du spiser ikke gjennom munnen men du fordøyer
jo noe.
Du spiser fett i kroppen, ikke sant?
Ja, det stemmer.
Fettet og proteinene og hovedsaklig fett.
Mye protein i starten og så etter hvert
mye mer fett.
Og det er jo det samme som en
ketogen diet.
Ja, men det jeg oppfatter at denne autofagiprosessen,
fordi det er en sånn rydde bort gamle
celler og ting som er dødt, innbilder jeg
meg da.
Ja, ting som har blitt skadet av plantene,
ikke sant?
Ultraproduserte maten og gifter og forskjellige.
Og så oppfatter jeg, jeg har bare hørt
en sånn teori på det, jeg har bare
holdt på å si med etter morfisering av
evolusjonsprosessen, så det er jo ikke sant på
noen vis, men ideen var at den prosessen
er koblet til en trigger som har med
at du har gått uten mat en stund,
12 timer eller, til du kommer til en
sånn ketogenfase.
Du har brent opp karbohydratene.
Og at det funket kjempebra da man fløy
rundt i skauene i lendeklær, fordi da spiste
man ujevnt, og sånne intermittent fasteperioder var helt
normale.
Så det betyr at det gjorde ikke noe
at den prosessen var knyttet til det.
Men når vi da kommer til et kosthold
der man spiser frokost tidlig på morgenen og
kveldsmaterett før man legger seg, så har du
plutselig blokkert at den prosessen kan trigges i
det hele tatt.
Og spørsmålet mitt til deg er, er dette
riktig oppfattet?
Ja, det er det, ja.
Ok, så bra.
Men da lever jeg veldig sunt, så jeg
tror jeg har en sånn, jeg går en
14-15 timer uten mat fra middag til
lunsj.
Ikke rart det ser så gjennomkjernesund ut da.
Så jeg har ikke spist siden i går,
men jeg er ikke sulten enda.
På grunn av det du nevnte der med
karbohydrater, at du går tom, da får du
ofte den der hangry, høggende sulten.
Fordi da må kroppen omstille seg til en
annen type forbrenning.
Du må bytte motor på en måte innvendig.
Det er en ganske stor og krevende prosess.
Hvis du går fra hver lagringsfase, spiser du
karbohydrater, skal du både spise for å brenne
og lagre samtidig.
Nå skal du da spise for å brenne.
For nå tror kroppen at høsten er over.
Det er ikke mer karbohydrater.
Bjørn har godt lagt seg, ikke sant?
Du går nå innover i en ketogenfase, der
han får svir av det fettet som han
har bygd opp ved å spise karbohydrater.
Det motsatte av den legen du møtte, som
igjen illustrerer hvor lite man forstår av denne
kroppen, hvor kompleks den er, hvorfor i all
verden er det ikke sånn at du blir
feit av å spise fett.
Det er jo så logisk.
Men så er det altså motsatte, da man
begynner å forske på det.
Å, det største og tyngste funnet i hele
menneskemedicin.
Fordi det er så ...
På bløffene.
Det er den aller, aller største fordelen jeg
ser med det du sier nå.
At man kan spise tritt mye bacon.
Ja, jeg spiser bacon med smør oppå.
Meierisk smør, altså.
En diett som innebærer mye bacon, den tror
jeg er lett å selge, altså.
Det er sånn med salt på også.
Så med salt og smør.
Fordi du må spise saltet, for ellers går
det tomt for salt, og da blir det
trøbbel.
Hva med egg?
Ja, så kyllingen får mye sojan også.
Det synes at det reflekteres i eggen også.
Det var en pasient som gjorde meg oppmerksom
her om dagen, og det er ikke helt
bra.
Men mine pasienter, de spiser jo haugvis med
egg og det synes jeg ikke er nok
til å sprenge denne kjølrepareringshevden.
Det er fremdeles langt mye bedre enn å
spise planter, eller sopp, eller fisk, eller skaldyr.
Man hører jo blant annet folk dør på
styrten av å spise sånne ting på grunn
av allergier, fordi immunsystemet setter i gang.
Det står jo på pakninger også.
Man får sånne hint der, det kan inneholde
sporen etter.
Men vi må jo komme til noe sånn
konkret, ikke sant?
Så når jeg hører på deg, så hører
jeg rent kjøtt, egg, ikke melk.
Helst ikke, det er for barn.
Så egg, kjøtt, vann.
Det høres litt ensformig ut.
Ja, så kan du godt ta med noen
meierprodukter også.
Men hvis du skal være helt trygg, så
er det det du sa nå, ikke sant?
Hvis du er veldig reaktiv, så er 40
prosent av befolkningen for eksempel har jo gener
som gjør at de har det som jeg
kaller for et Mercedes-immunsystem.
Kanskje BMW da, eller noe.
Men i hvert fall det detekterende bra immunsystemet
som ser de uforventede problemene med den tilfellige
utviklingen av sivilisasjonen som har gått.
Så klarer altså immunsystemet likevel hos ca.
40 prosent av befolkningen å se problemer med
det vi spiser, og lager symptomer.
Det er det som kalles for autoimmunitet.
Mestparten av immunsystemet sitter jo langs med tarven.
Skanner det vi spiser.
Og starter reaksjoner mot det etterslitt få godt
befinnet.
Det er autorisert å gåløs på alt som
er forskjellig fra seg selv, og kan gjøre
det med en slik makt at det kan
drepe deg i forsøket.
Det er det som vi var inne på
i stedet, den andre filaktiske reaksjonen.
Kanskje en annen podcast for det, men i
hvert fall vi har nevnt det tidlig.
Og det kan du jo.
Og kroppens forsøk da, på å redde deg
fra det du har spist.
Mange mennesker sliter jo med det her, og
de må inn på den versjonen du nevnte
da.
En del av den.
For de fleste holder det å spise meriproduktivt
i tillegg til de tingene du nevnte.
Med unntak av myggost og brunost, som går
jo med brunost også, men det blir mye
sukker da.
Så kroppen reagerer ikke på sukker, men på
en annen måte den blir feit og nærer
kreft da, altså gir den næringen.
Den reagerer ikke uten munn på det.
Men nå må vi jo bevege oss over
til oss med mindre selvdisciplin i den virkelige
verden.
Ja, så du kan spise så mye du
vil.
Jeg skjønner.
Og det er jo fint, men noen vil
jo argumentere for at dette høres litt ensformig
ut.
Egg, kjøtt og vann.
Så det som skjer etter at man har
vært på en stund, når glutomorfineffekten da går
ut av kroppen, så smaker ting sterkere.
Så man glemmer det man en gang spiste.
Det som var å spise sjokolade, er jo
en hel opplevelse i seg selv.
Det er nok det du trenger for å
føle deg vel.
Og den fysiologiske responsen på det forsvinner ut
av systemet da.
Men minnet er det fremdeles.
Det er det som er utfordringen.
Pluss alle disse fellene man kan gå gjennom.
Når man går ut fra mitt leggontor da,
så er det Bakkerhansen til høyre, og så
er det Koprix straks etter der igjen, og
så er det bakstoben til venstre.
Det tror jeg at jeg har fått mine
råd i.
Det er dette man trenger viljestyrken til.
Man kan ete så mye man bare orker
og gidder, og blir man fristet så er
det bare å ete litt til.
Og hvis det ikke makter det, så pleier
jeg å sitte med en pasient og spise
vingummi.
Noen som er seigt og tar lang tid
å ete opp.
– Jeg tror ikke du har sett meg
innta vingummi.
Jeg kan love deg at jeg kan klare
en kilo på en halvtime, hvis jeg går
inn for det.
– Da blir det det personlig tilpasset sak
med det da.
– Men det jeg lurer på, for ikke
å la det perfekte, blir det gode svinene
da.
Perfekt i din bok er det vi nå
har beskrevet.
– Optimal helse.
– Men la meg kalle det en mer
realistisk diet for en gjennomsnittsnorman.
Hvordan kan man modifisere ting i riktig retning?
Hva er det man absolutt bør unngå?
Og da tror jeg det er urealistisk å
si at vi unngår grønnsaker helt.
– Ja, så hodekål, blomkål og brokkoli og
salat, det går som regel greit, selv for
de sterkeste utemunne.
– Løk?
– Ja, løk er en en greie.
Så løk, de som ikke tåler andre planter,
kan godt ikke tåle løk.
– Hvis du begynner å ta løk og
champignon fra meg, så begynner jeg å bli
litt sterre.
– Ja, men løk pleier å gå greit.
Mer så enn det planter gjør.
Løk er en plante.
Hvis du tar løk, versens de andre plantene,
så er det en liten greie.
Men det er mye reaksjon på løk også.
Men så lenge du tåler, ikke annerledes så
lenge munstemet har oppdaget det, så løper det
en risk for at munstemet skal oppdage det.
Særlig hvis du holder DQ2 eller 8-positiv.
Dette er sånne ting som folk kan teste
på fyrst.
Her i Oslo og i Sandefjord og Bergen
er det også.
Hvis vi har disse genene her, så løper
det en større risk for å reagere på
alt som er forskjellig fra seg selv.
Men de som ikke har en autoimmune reaksjon,
det er en god del som har en
autoimmune reaksjon, men de fleste har ikke det.
Da er det en analog sak.
Da gjelder mengden, så da kan du trappe
opp og ned.
Jo mer karbidrater, jo feitere blir du, jo
mindre, jo snankere blir du.
Jo mer karbidrater du spiser, jo mer diabetes
får du.
Jo mindre karbidrater du spiser, jo mindre kreft
får du.
Og demens også, for så vidt.
Men det er vanskelig å følge opp av
demens, så der må du ha noen som
passer på deg hele tiden.
La oss fortsette nedsporet med ja, tja og
nei mat.
Fordi det vi ikke nevnte nå var rotfrukter
av ulike slag.
Poteter og gulrøter og kålrot.
Så i poteten er det gjerne en 15
% karbidrater og et lass mellektiner.
Solanin også.
Når poteten er grønn, så blir det ekstra
mye solanin.
Dette er jo gifter, ikke sant?
Poteten vet å forsvare seg.
Så det er jo en nei-sak.
Kålrot har jo noe karbidrater, omtrent på linje
med poteten.
Tomater svært lite, men det er veldig mye
lektiner der.
Det som har mye karbidrater er jo korn.
Der er det ca.
50%.
Pasta som er laget fra korn er omtrent
50%.
I korn så er det hisselektin også, som
heter vetekimaglutenin.
Det er en slags semi-målsøkende missiler som
flyter rundt med blodstrømmen og væsken mellom cellene
og angriper når det kommer i nærheten av
beta-cellene på langrennsøyene.
Så korn er en sånn multipakke som lager...
Det er masse karbidrater der.
Diabetes er jo for mye drusukker i blodbanen,
så når du bryter ned pasta, ris, potet,
brød, fordi alle bortslår av poteten, så blir
brødssiden halvparten av risen, halvparten av pastaen blir
til drusukker, som er matekreft som driver diabetes.
Så det blir rett og slett for mye
drusukker i blodbanen, og det er definisjonen på
diabetes, som er døra inn til alle disse
store hjertekar-sykdommer, demens, FED med ikke annet
og så videre.
Men potet, kan du være stolt av det,
men søte potet, og komme bedre ut av
det, eller er det liksom hverdagstriksene her?
Man leser på lappen, for det er jo
et veld av matvarer, så man leser på
lappen, der står mengden karbidrater, der står ofte
fett fordelt i hva det består av, og
så er det rett og slett bare å
se på det, og prøve å holde seg
under, skal man være optimal.
20 gram karbidrater daglig, opp til 100 gram
kan ofte gå greit, da blir man ofte
ikke så mye feittere, men det er en
sjanse å ta, under 50 pleier å gå
greit.
Og helst ikke noe flere meter av fett,
for det er så potent dødelig, ut fra
disse studiene, som har blitt gjort.
Det er jo ikke godt heller, så meierismør
pleier de fleste å like mye bedre enn
hvite hjertegod, som er hjertevond.
Hvite hjertegod.
Der har vi den her motsattheten igjen.
Men du nevnte først, det hadde jeg tenkt
å spørre om, for for å få et
overblikk over egen helse, så vil jeg tro
at et eller annet blodtestbatteri ikke er så
dumt.
Nei, det er veldig sant.
Det er jo sånn jeg oppdager manglende folk
da, ved å ta blodprøver og se på
nælene deres til en viss grad, og andre
tegn med kroppen deres også, men blodprøver er
ganske nyttige.
Ja, vi er veldig selvbevisste på nælene våre
her.
Hva tenker du sure om mine næler?
De er jo skyttende i hvert fall.
Nei, de er ikke så skyttende.
Så nærmest hva er det?
De er lydlige tegn til sykdom her.
Nei, det er de ikke.
Nå er vi i grunn.
Skal vi se.
Ja, det er ikke noe som fremtrer her
så direkte.
Når nælene endrer seg, så har det ofte
gått langt også.
Men da er vi friskmeldte i hvert fall,
tror jeg.
Jeg tar det med frisk mening.
Jeg skal hjem og spise litt mat.
Men det du ser i blodprøvene som folk
mangler, det er D-vitamin som vi har
vært inne på tidligere.
Nesten alle er ordnet av på det i
Norge.
Det er den vitheten vår, ikke sant?
Den er med på det der.
Så vi ser at vi får ikke nok
sol, ikke sant?
Vi er hvite.
Alle, jeg kan huske en eneste en som
ikke har vært i syden, eller som ikke
tar D-vitaminskudd, som har høyt nok D
-vitaminnivå.
Ellers er det de aller fleste, jeg er
sur på at de er alle på jern
og B12 hvertfall, og særlig B12 og D
-vitamin.
Det er noe alle burde teste i tillegg
til disse genene, som heter for HLA-DQ2
og 8, for å få et varske om
hva som kan skje i fremtiden, hvis det
ikke har skjedd allerede med autoimmunitet.
Men kan jeg som privatperson bare ringe til
først og si at jeg vil bokke en
time og få sjekket disse tingene, eller må
du til en lege for å få henvisning
eller et eller annet?
I hvert fall B12, jern og D-vitamin.
Jeg er ikke så sikker på HLA-DQ2
og 8, men jeg tror det skal gå.
Det er jo dine gener, ikke sant?
Jeg tenkte det i utgangspunktet, men jeg er
jo vant til at jeg ikke får lov
til å gjøre som jeg vil med dem
en gang.
Prøv de jernene.
Jeg husker ikke hva de fant ut, men
det er bare å prøve, det koster jo
ikke noe det.
Hvis du må til fastlegen for å få
det, og fastlegen sier nei, men det trenger
du ikke.
Ja, fordi fastlegen skjønner ikke hva det er
for noe.
De fleste fastleger vet ikke hva det er.
Har du et legekontor man kan anbefale for
å få tilgang til denne type blodsester?
De kan jo komme til meg.
Så skal vi utrede det.
Hvis vi finner indikasjon for det, altså risiko,
så betinger vi hvertfall.
Vi snakket jo litt om det med forskjellen
på å være vikar, og alternativene til å
være vikarieren, fastlege og helt privat og sånn.
Her, nå føler jeg at du er på
vei til å etablere en privat praksis.
Ja, det er mulig det.
Kanskje vi må sette opp sånn nettside for
podden og se at det er fastlege tjeneste
der i tillegg.
Ja.
Eller eventuelt bare legetjeneste.
Kostholdslegetjeneste.
Ja.
Så andre ting som er verdt å kaste
blikk på, som det ikke er noen brensning
på hva du kan ta, er jo noe
som heter ApoB på ApoA1, altså ApoBirger på
ApoArne1, som kan gi deg et godt hint
om hvor mye av kolesterolet som er harskt,
og det er harskt på grunn av karbohydrater,
røyking, høyst sannsynlig flere meter av fett, og
betegnelser i kroppen.
Snus?
Ikke så sikkert snus, men du kan reagere
på plantekomponentene i snus og få betegnelser i
kroppen, og så kan du få harskt kolesterol
på den måten.
Noe folk ofte spør om her er hva
med kolesterolet?
Hva med C-vitamin?
Så kolesterolet, det lager du selv til en
viss grad, hvis du ikke får det i
kosten, fordi du må ha det.
Uten det så dør du, og du får
mer av det hvis du spiser meter av
fett fra dyr, helst ikke fra planter, for
der er det masse plantesteroler som man finner
igjen i plakket i årene, finner igjen i
hjerteinfarktingene.
Så sammen med det harske kolesterolet.
Jeg må sjekke.
Kokosmelk?
Ja, jeg tenkte jo at den typen metter
av fett kunne gå bra, men hadde alltid
i bakhudet.
Dette er en plantdeg, det er usikkert.
Men nå viser det seg at planten er
ikke bra gitt.
Ikke den planten.
Nei, for jeg bruker en del kokosmelk i
noen matretter.
Så fettet er da...
Jeg kommer til å fortsette med matretter, for
det er dritgodt.
Ok.
Men inni det er stille...
Trond har jo tenkt, han har jo bare
livsbudsjettet, han er 70.
Han skal sjekke ut etter det, så tenker
han sånn.
Nå grunner det bra frem til 70, og
etter det blir det sånn at ok, den
vikker over, så bare avslutter vi.
Kan du tenke deg å bli dement hvis
du mister deg selv før du dør?
Nei, det tror jeg er veldig ardelig.
Ja, så måtte si, genene ligger under, og
hvis man spiser den samme kosten, husendekosten, så
spørs det hva som trer frem fra den
underliggende kalde svakheten, men det er egentlig ikke
svakhet.
Den andre bakdelen er at jeg har jo
en familie hvor de ender opp med å
bli stenga blant alle sammen.
Ja, ja.
Du må jo bruke den der selvmordskiosken du
da.
Ja, ja, jeg kommer ikke den da.
Det er jo en forretningsidé for oss andre,
for det er jo ikke noe kommersiell selvmordskiosk
tilgjengelig nå.
Skjer du livepodcast på den?
Ja.
Avsjedsfest på Trond.
Det blir ikke jeg som bygger den, tross
mitt narkokapitalistiske syns.
Du har sånn et hippokratisk ed som hemmer
deg, du.
Ja, først ingen skadning.
Så aktiv dødshjelp er utlukket?
For min del, så du får ikke det
på mitt kontor dessverre.
Da må du oppsøke, jeg vet ikke, B
-gjengen eller noe?
I Schweiz kan du gjøre det.
B-gjengen treffer aldri det de sikter på.
A-gjengen da.
Det er helt sikkert et miljø i Oslo
som kan bidra.
Det er mulig å terge de til at
de reagerer.
Du kan la organene dine høste eller noe
sånt.
Kineserne driver jo mye med det, men da
må jeg til Vietnam først tenker jeg, for
det er vel der de pleier å hente
de som de skal høste organer fra.
Men du kan i hvert fall få betalt
sånn du kan strure penger over dine.
Jeg tror jo et greit triks er å
prøve å smugle noen gram kanabis inn i
Singapur.
Jeg tror at du får aktiv dødshjelp ganske
kjapt.
Ja, det holder seg.
Det å ødelegge hverandre, det er ikke så
vanskelig.
Det å bygge seg selv opp er mye
mer komplisert.
Begynner vi å skli såpass samtidig at vi
skal ...
Det begynner å bli godt uti.
Si oss fornøyd for dagen da.
Var dette absolutt alt du kunne selv?
Nei, det var ikke det, men det var
kjernen av det.
Så bra.
Det viktigste tinget.
Kjøtt, egg og vann.
Ja, og mergprodukter til de fleste.
Og fugl.
Hodekål, blomkål, brokkoli og salater.
Så disse tingene som ligner mest på oss
selv.
I sum, så er det å spise det
som ligner mest på deg selv.
Ja, men da er det jo bare et
spørsmål som gjenstår.
Hvem av oss ligner mest på et kålholde?
Ja, eller jeg mener ...
Det er jo en sterk omfangelse av kannebolisme,
dette.
Ja, så man blir jo det man spiser
til en viss grad da.
Så spiser man mye kål, så blir man
mer i kål til en viss grad.
Det er nevnt om kreft i stad, at
kreft ligner mye mer på planter enn det
ligner på forbrenningsmessig og metabolisk.
Så det er en viktig ting som vi
må avslutte med, hvis noen gjør dette på
egen hånd da.
Vi er jo for frittvalg, ikke sant?
Man må spise salt så mye man orker,
og gå og gjerne ta en natriumprøve.
Det kan du ta uten å gå til
noe lege i hvert fall hos fyrst.
Mål natriumverdien.
Så natrium, NAC eller kokssalt.
Spis plentig med salt, så får du nok
natrium, for nyrene kommer til å skille ut
mye mer.
Ta gjerne kalsium og magnesium i samarbeid, for
noen skiller ut mer av det også.
For å ordne til det kan du spise
den type salt som heter Himalaya salt, som
inneholder mer av disse stoffene også.
Rosa eller blått?
Det er rosa.
Ja, for du får jo også kjøpt blått
i meg og sånt.
Ja, ok, jeg tenker på det vanlige billige
som du får kjøpt på Kiwi og andre
plasser, sånn vanlige butikker.
All right, skal vi si at det var
det, så regner vi med at vi får
slanket lytterskaveren.
Ja da, da blir du bare helsefriker, Adam.
Vi skal i hvert fall se om vi
ikke får slanket verdskapet litt.
Det trengs på startet der.
Ha en par treffel i dag, folkens.
God aften.
Ja, ha det godt fra den ikke-visuelle
sidelinjen.
Takk for at du hørte på Sidelinja-podcast.
Vi vil gjerne nobrere ut, så hvis du
snakker om oss, deler oss eller anbefaler oss
i podcast-appen din, så er det høyt
verdsatt.
Hvis du heller vil snakke med oss i
form av rys eller ros, kritikkforslag, spørsmål eller
noe annet, så finner du all kontaktinfo på
sidelinja.transistor.fm Takk for at du har
lyst til å høre oss.