Velkommen til Sidelinje, podkassen for politisk hjemløse.
Og for de som forstår hva vi skal
gjøre i teorien, men glemmer det i praksis.
Rundt bord i dag, knappetrykker Trond Sørensen og
meg selv, Vegard Nøttnes.
Jeg mistenker at vi skal starte med å
mobbe meg, det er litt rann i dag.
Var det litt dårlig kvalitet på lyden på
en episode her forrige uke, Trond?
Kjenner du noe til det?
Bare litt av den.
Bare litt av den?
Sånn 20 minutter, 20 minutter og en halv
time, eller noe sånt, jeg vet ikke hvor
lang det var.
Men ja, det ble veldig mye styr for
å få lyd på Liberalaften, og få dette
til å fungere både i høytalere og på
opptak, og uten feedback og en hel del
sånne ting.
Så den knappen jeg glemte å trykke på
når jeg skulle starte, det var record.
You had one job.
Jeg hadde spektat mer jobben enn, men bort
fra akkurat det, det også var en lærerlik
del, men det var mye annet sånn lydmessig
som ble lærerlik der også.
Fordi det var ikke lett å få dette
her til å bli lyd i høytalere, men
ikke feedback, og få dette til å gå
opp.
Det var litt styr ute.
Det var det.
Så jeg har gjort meg noen tanker om
hvordan gjøre det neste gang for å gi
bedre lyd, både i opptaket, men også i
lokal.
Ja, ha arnet til å sitte og trykke
på knapper.
Ja, jeg dedikerer et menneske til å trykke
på record.
Det gjør vi.
Du trykker record, og det kan hende at
det skal være meg, for jeg kommer nok
ikke til å glemme det.
Men det ble i opptak, for det er
i motsetning til disse semiprofessionelle TV2 og NRK
og alt mulig sånt.
Vi hadde jo backup opptak.
Vi hadde det.
Litt tilfellig var det nok.
Men vi hadde backup opptak ferdig med det.
Den står seg.
For de som ikke har hørt episoden, så
er den helt hørbar i starten, men det
blir litt mye baklystegg, også plutselig så blir
lyden en hel del bedre med mindre baklystegg.
Som ved magi.
Ja.
Det er da når Vegard oppdager at det
lyser grønt, ikke rødt på bordet.
For øvrig ble det en veldig bra greie
på lydbatten, synes jeg.
Det var veldig hyggelig.
Veldig hyggelig, men det var også en veldig
bra samtale, synes jeg.
Det hørte seg rett og slett ut som
noen led etter dette her som var pro
to the bone, og da snakker jeg om
deg.
Så du kan mobbe meg, og så kan
vi gi deg komplimentene, for det var vel
generelt tilbakemeldingene at this is good.
Folk er veldig vennlige.
Det er ikke noe vanskelig å la seg
inspirere når man er i et sånt mansdominert
miljø for besøk av masse persiske damer.
Nei, det var hyggelig.
Nå sitter nok alle der stille og håper
at de skal komme tilbake.
Ja, og det er ikke den første dama
jeg prøvde å boke.
Det er den første som har stilt opp.
Litt tilfeldig, da.
Vi har vel noen på blokka som bare
har blitt litt utsatt, eller omstendigheter.
Plutselig har det blitt vanskelig å få tak
i en del sånne ting.
Shit happens.
Sånn er det.
Du, apropos backup-opptak.
Hvis du er 17.
mai kommitté, da må du ha backup-talere.
Enten dels hvis du har...
Det er så fort gjort at noen som
skal snakke tråkker noen sarte mennesker på venstre
siden på føttene.
If you get the balls, i FRP nå,
så sørger dere for at det er en
taleplass som er tom på 17.
mai i år.
Det er back to Arsle Toygate igjen, da.
Det er det.
Det er virkelig sånn...
Det er nesten ikke så jeg tror det
er sant når det setter i gang en
sånn kvern på tøyet igjen.
Fordi var det med statskanalen i spissen prøvde
å kansulere tøyet for ulike ting i tre
måneder i strekk?
Jeg har en teori om hva de driver
med, men jeg har lyst til at vi
skal starte med å fullføre Eivind Trædals fulle
og hele argument.
Det er ikke så langt for en mann
har aldri tenkt så lange tanker, og denne
gangen har han klart å formulere seg kortere
enn han pleier for å si seg ingenting.
Det er pinlig å se hvordan Høyre og
FRP år etter år forsøker å gjøre 17.
mai til en splittende dag.
Først med Dambitchoy, og nå med Arsle Toyget.
Grunnlovsdagen bør ikke handle om kulturkrig eller owning
the libs.
Hvis man ender opp med skarpe voteringer om
talere har man allerede bomet på oppgaven.
Etter litt rot fra 17.
mai kommenteringssekretariat om hvem som har stemmerett, er
det nå klart at Toy ikke er ønsket
i år.
Hans ytringsfrihet er naturligvis intakt, og han er
fri til å holde tale andre steder om
han ønsker det.
Så håper jeg at FRP klarer å finne
en annen, mer passende kandidat.
En fin, tolerant gjeng, disse ytre sentrummenneskene.
Altså, dette er prososjering?
Jeg tror vi må innpå at det er
et vesentlig problem hvis, bare ta det en
teoretisk tilfelle, du har A og B, og
de mener ulike ting.
Hvis A alltid drekker opp hånda for å
si at noe er uakseptabelt, og trokker på
mine følelser på den gærne måten, hvis han
får snakke, eller hvis han får snakke, så
skrenker du inn noe av ytringsrommet.
Hvis B ikke har denne type følelser, eller
ikke setter seg selv så langt fremme, og
anerkjenner at andre mener faktisk noe annet enn
meg, så de må få snakke også.
Hvis du gjør dette, og du gjør det
systematisk, så ender du opp med at de
eneste som får snakke er folk som blir
akseptert av A.
Så hele A's utsiktsrom blir lovlig i ganske
feil, og en del, i beste fall, av
B's.
Det trenger ikke være noe kvalitativt forskjell, eller
ekstremitetsforskjell, eller noe sånt.
Men Asle Tøye er så godt innenfor mainstream.
Jeg mener han er sammenlignet med en SVR,
hvis du skal ut på andre sida.
Sett fra vårt stålsted, så er det nok
det.
Men sett fra Koko Venstre stålsted, og Koko
Venstre har flere partier i Oslo bystyret, der
av så må vi snakke om Koko Venstre,
og hva de mener.
Jeg tror de egentlig driver med, og dette
er litt farlig, fordi jeg skal dra en
Trump-parallel etterpå, bare for å morskyld.
Det de gjør er et forsøk på death
by a thousand cuts, og det de velger
å gå etter er ikke de som er
mest yttergående, de går etter de som har
publikummet og gjennomslagskraften.
Dette handler ikke om hva de mener, men
at de er populære med feil stålsted.
Trædals tilnærming er at, ja, men jeg har
ikke det problemet med folk som er uenige
med meg, de bare er bitter, bitter, bitter
litt uenige med meg.
Men her er problemet.
Dette har de drevet med amerikansk politikk i
mange år, og vet du hva resultatet ble?
Man fant det man kaller et mud monster,
og hva skjer med et mud monster når
du kaster hjelme på det?
Bigger mud monster.
Det han driver med nå, og dette er
måten å få en kalde Trump inn på
et mye mer sentralt stålsted i norsk politikk
enn det Tøy er i dag.
Jeg føler jo det er omtrent det du
beskriver nå de ber om.
Ja.
Fordi det er det noe venstre siden ikke
er, så er det langsiktig.
I hvert fall på sånne ting.
En liten innredning.
I mars 2026 kulminerte en langvarig verdikonflikt i
17.
mai kommittéen i Oslo kommun.
Tremskrittspartiet benyttet sin tradisjonelle rett til å nominere
entaller og valgte Asle Tøy.
I og for seg anerkjent statsviter, han er
forfatter, han er nestleder i Nobelkommittéen, og tanken
var at han skulle snakke ved krigsseilermonumentet på
17.
mai.
Nominasjonen ble, ikke overraskende, slik vi kjenner venstre
siden, møtt med umiddelbar og massiv motstand i
kommittéen.
Det er da AP, SV, Rødt og MDG
som karakteriserer Tøye som polariserende og kontroversiell, en
som bryter med dagens om, som konservene mennesker
tror, liksom.
Etter rot med en ugyldig votering, hvor en
byråkrat uten formell stemmerett deltok, ble Tøye endelig
vraket i en ny avstemning med fem mot
fire stemmer.
FRP's Ingeborg Bjørnevik trakk seg umiddelbart fra kommittéen
i protest mot det hun anså som et
direkte angrep på ytringsfrihet.
Det at hun trakker seg, det står jeg
faktisk respekt av.
I stedet for å stå der som kommittéleder
og svare for dette her, så bare si
han, vet du hva, dette vil ikke jeg
være med på.
Dette er ikke jeg endelig er lenger ferdig.
Det synes jeg faktisk er helt ryddig.
Men det jeg håper er at det kommer
inn noen som sier at, vet du hva,
det vi gjør da er at vi lar
den taleplassen stå tomme.
Så det blir ingen tale ved krigsseilermonumentet denne
gangen.
Den blir stående tom, og hvis noen har
lyst så kan de gå ned og så
kan de sette opp et bilde av Tøye
på det monumentet, og ferdig.
Her skulle Tøye talt.
Dessverre ble han kanselert.
Etter han sånt.
Vi må nesten igjen, Tøye startet en debatt
i Aftenposten på tampene våre i fjor.
Det brant i håret på masse folk at
du kan si sånne ting, og det kom
en strøm av usaklige svar.
Jeg synes ikke Tøyes oppspill var så veldig
bra heller, men det var noe av den
største debatten.
Ingen av oss skjønte hvorfor dette ble noe
sånt.
Det er rart.
Du skjønner mangling på presisjon i det Tøye
skriver.
Det har jeg egentlig alltid kritisert han for,
at jeg ikke synes han skriver så veldig
godt.
Jeg synes det er svulstig og upresist.
Jeg tror han er for opptatt av språket,
og dermed blir det for lite fokus på
budskapet.
Et eller annet sånt.
Samme det, det er jo ikke mitt anliggende
å kritisere han for en dårlig pen, eller
et eller annet sånt, men det er den
der hvor villig man er til å la
seg provosere av dette.
Det blir en kjempestor debatt.
Tøyes selv beskriver det som en tydelig belastning,
fordi det blir så mye, og det er
så massivt, og det er en filtrering i
redaksjonen i dette tilfellet, i Aftenposten, som slipper
forbi mer kritikk enn støtte, uten at det
nødvendigvis er betegnende for de responsene som kommer.
Ikke sant?
Det er tre måneder siden, fire måneder siden.
Og så kommer Eppesteinssaken, som Tøye ikke er
involvert i på noe vis, og du får
en statskanal som putter han opp som hovedmann.
Han har det største bildet, det er litt
herr Rød-Larsen og Jaglan og Jul.
Fremst i bildet.
Ja, Asle Tøye, som ikke har snakket med
Eppestein noen gang.
Og folk vet ikke helt hva de holder
på med.
NRK legger seg langflat, og VG, eller hvem
faen det var, som også la ut dette,
og bare sånn, nei, dette var en glipp.
Men du ser jo hvor presset går, ikke
sant?
Og så går noen dager, og så blir
det 17.
mai kommitté, og noen lurer på om kanskje
Asle Tøye skal snakke, men kan jo til
og med tenkes at man har en halv
idé om at Asle Tøye har fått gjennomgå
litt over en periode nå.
Skulle vi bare kanskje, han skulle få holde
den talen.
Ja, gjøre litt stas på han, vet jeg
faen, ja.
Det vil jeg påstå, det er en veldig
rund ting å gjøre uansett.
Selv om jeg kunne funnet på i 17.
mai kommitté, kanskje vi skulle la Asle Tøye
holde den talen.
Jeg er ikke en av Asle Tøyes største
fans.
Nei.
Jeg finner han kanskje litt mer interessant enn
det du gjør, men det er liksom ikke
noen sånn årsle Tøye-utgave.
Det er sånn innimellom, så synes jeg han
sier noe interessant, peker på noe, han sier
noe innimellom, noe av det samme som det
vi gjør om enkelte ting.
Ja, og om andre ting i nærheten.
Stikk motsatt, så synes jeg det er fint
å høre noen som mener noe annet enn
meg, for det gjør jeg stort sett uansett.
Du er litt annerledes skrudd sammen.
Du er en stor del av venstre siden.
Jeg glemte faktisk å nevne at inni denne
støyen rundt Tøye, så ble det jo også
en sak hvor noen hadde liksom gravd tilbake
i sånn doktorgradsarbeid han hadde gjort for 25
år siden.
Fordi han hadde vært litt upresist, sagt noe
feil, noen kalte det for å juge.
Jeg vet da faen hva som er helt
sant og ikke.
Det verste var at Tøye var så sliten
da, at når han svarte ut dette her
hos Nes, så la han seg så flate
at da ble jeg faktisk skikkelig irritert på
film.
Ja, jeg synes også han gikk alt for
langt.
Hva faen er dette for en dørematte liksom?
Og så skjønner jeg hvor det kommer fra.
Han har blitt kjørt så hardt i så
mange måneder at han orker bare ikke mer,
og det er bare sånn, vet du hva,
nå gir jeg opp meg og legger meg
flate å være med det.
Så kommer du frem etter en gang til
at, nei, vet du hva, det var ikke
helt sånn som det kom fra, men likevel.
Nå var det jo en av disse professorene
som, eller hva det nå var, jeg husker
ikke helt detaljene i historien, som sa at
jo, det kan jo kende at det han
sa stemte likevel.
Ok.
Og det er liksom ikke så viktig, for
det er ikke vesentlig for noe.
Så Tøye har faktisk ikke gjort noe gærent.
Nei.
Ikke sant?
Og grunnen til at man forfølger Tøye nå,
sånn som jeg leser verden, er at man
skulle ønske han hadde gjort noe gærent nå.
Og så graver man det, og så kommer
man 25 år tilbake, og så finner man
noe halmstrå.
Og så henger det på, og så kan
man liksom få blåst litt ill i dette
kansleringsforsøket.
Her har jeg et lite tips til venstre
siden.
Hvis dere må grave 25 år bakvor i
tid for å finne det jævla halmstrå, og
det er det dere finner, da har dere
ikke noe å ta film på, da får
dere heller finne en ny en, altså.
Vet du, Trond, Tøye er jo ikke den
første foreslåtte kontroversielle taler på 17.
mai.
Nei, Tøye var i krise.
Ja, det var helt horribelt.
Fy, fy, fy, fy, at en self-made
norsk redaktør kan få snakke på 17.
mai.
Det er jo helt utenfor.
Det går ikke.
Men det var kontroversielt i 1881 også.
Bjørnstjerne Bjørnsson.
Det var akkurat det det var.
Ja.
Raddisen.
Raddisen der burde jo ikke få lov til
å snakke på 17.
mai.
Nei, nei.
Svært kontroversielt den gang konservative etablerte krefter forsøkte
å stanse ham.
Det er vel å lese som høyre med
i.
Dagens dynamikk minner litt om det hele.
Den er veldig lik.
Den har bare snudd fortegnene.
Leftiene har blitt de konservative, og deres oppdrag
her i livet er å stanse ugyldige og
ufortjenende stemmer.
Det er uverdig i mitt hodet.
Jeg skjønner ikke at de ikke ser seg
selv i større grad.
Men nå har vi vært gjennom det der
skrotet med kaur våre ungdom på generell basis.
Det spør jeg den neste tundre at ikke
hun har blitt foreslått å holde tale av
noen i leddekomiteen?
Ja.
Kanskje de bare må vente et år eller
to?
Ja, det får vi jo se på.
Jeg er ganske sikker på at ingen kommer
til å grave 25 år tilbake i tid
for å finne kontroversielle ting hun kan ha
gjort.
Hvis hun får arbeidet seg inn i varmen
igjen.
For det er en frihet du har på
venstre siden selv om du er voldsforherligende.
Du er på høyre siden og helt fredelig.
Så er det bare opp til venstre siden
hvorvidt du har livets rett som offentlig person.
Jeg tenkte bare for å prøve å sette
skoen på den andre foten.
Hvis vi hadde blitt eksponert for, og det
er jo nærligende å trekke frem Eivind Trædahl
som taler på 17.
mai.
Miljøfascisten.
Jeg hadde ikke likt det.
Det hadde jeg syntes var et dårlig valg
overriktig talt.
Et stremt dårlig valg.
Jeg hadde samtidig ikke hevet stemmen og prøvd
å få det kanslert.
Hvis noen hadde tatt opp temaet så hadde
jeg sagt at dette er et riktig feil
fyr å velge.
Men det blir feil fyrsmål å tale i
år.
Mimer.
Da hadde jeg ikke blitt irritert engang.
Men kan du forklare meg en ting når
du begynner å stille de spørsmålene?
Hvordan har det seg at Doblogg fikk lov
til å holde talen sin?
Det ble ikke så mye støy om det.
Jeg vil påstå at han er mer ytterliggående
enn Dogge.
Jeg tror du må forklare hvem han er.
I sted, Mikkel Doblogg er jo en av
de som startet og stod bak starten av
Reset.
Og så skal jeg inne med at jeg
har jo hørt Doblogg noen ganger og det
er jo slik at han slår meg mer
på konservativ side.
Jeg synes ikke vi har funnet noe sånn
helt voldsomt an.
Men den malingen som høyresider eller som Koko
Venstre har malt rundt på folk med så
er Doblogg...
Han er...
Han er en kandidat for brunbeising.
Han har blitt brunbeiset og kalt fasist.
Han er ferdig stemplet.
Men de gikk ikke ut av sitt gode
skinn for å stoppe han.
De aksepterte spillereglene som er i Søndermal kommenteren.
Han peker ut hver sinne.
Nå, når det ble tøyet, da klarte de
ikke det lenger.
Da måtte de bryte spillereglene for da måtte
de ta dem.
Det er ikke fordi han mener noe.
Det er fordi han har en støttetilleggerskare og
når lengre med sine ord.
Det kan ikke være noe annet.
Arbeiderpartiet forsvarer jo dette med at tøyet...
Han har jo ytringsfriheten sin.
Han får snakke over alt.
Men han har ikke retten til en talerstol.
Og da er spørsmålet hvor går den grensen?
Er ytringsfrihet reell hvis makten systematisk tar bort
mikrofonen der de kan?
Jeg vil si at det bare er en
retorisk finte.
For det er jo ingen som har sagt
at han har retten til den talerstolen.
Det er mer hvordan de faktisk angriper de
som får den talerstolen til dert.
Grunnen til at han dukker opp der er
fordi det er en komitee som utpeker tallere.
Eller spør tallere.
Og så er det noen som åpenbart ønsker
tøyet.
Ja, fordi i det systemet der så er
det sånn at alle komiteemedlene får lov til
å peke ut hver sin taller.
Og det var jo da denne lenerne i
komiteen som kommer fra franskespartiet.
Hun pekte da på tøyet og sa det
er den jeg vil skal tale der.
Det er liksom da normalt hennes valg.
FRP var vel de som pekte på Dan
Burdshøi også tror jeg.
Hvis ikke det var høyre i fjor.
Det er ikke sånn at man stemmer over
alle tallgivere der til vanlig.
Det er bare sånn, vi peker ut og
så det er din, det er min, det
er...
Altså man peker ut hver sine og så
sier man ok, vedtatt.
Et felles vedtatt for alle tallere.
Tjøy var høyres kandidat.
Var høyres kandidat, ja.
Men det gikk jo da tydeligvis etter høyre
sin kandidat også.
Altså nå får du noe særlig mer ytre
sentrum enn høyre liksom.
Nei, det er jo høyresiden av ytre sentrum,
kanskje.
I beste fall.
Men det er jeg litt ut etter her.
Fordi dette er en prinsipiell greie, ikke sant?
Sånn Arbeiderpartiet, det arrogante partiet med en selvoppfatning
som statsbærende får seg da til å si
dette sluddret om ytringsfrihet men ikke talerstol.
Og så prøver jeg å se for meg
hvordan de hadde reagert hvis deres folk ble
protestert mot hver gang.
Hver gang det er en Arbeiderpartifyr som skal
si noe, da er det et eller annet
kobbelt av noe sånn usual suspect som rekker
opp hånda og sier dette finner jeg meg
ikke i.
Jeg kan ikke akseptere at disse ytre sentrum
-folkene får dominere 17.
mai år etter år etter år etter år.
Så det må stoppes.
Og hvis de er med, hvis de går
ut i en offentlig debatt, så skal vi
komme under beltestedet og grave opp noe gammelt
skrot på dem.
Og det er en sånn systematisk aksjon hvor
vi også får med oss pressen på det.
Så pressen også er med på å grave
opp og støtte opp under og filtrere det
som kommer inn, så det ser ut som
det er mer motstanderen støtt og så videre.
Og så hvis det er en generell kriminell
eller kriminalsak i offentligheten, så kan vi liksom
få en statskanal med 8 milliarder statsstøttekroner i
ryggen til å egentlig fingere en involvering fra
disse menneskene som vi vil ta.
Og det har ingenting med at de er
de mest ekstreme Arbeiderpartifolka eller, hva de har
gjort det er at de, ikke sant, det
er Tonje Brenna.
Ikke fordi hun har sagt noe gærent men
fordi hun mange hører på.
Ja, og så håper jeg vi, for grunnskyld
at vi aldri kommer dit hvor det er
mange som henter på Tonje Brenna.
Du skjønner hva jeg mener, det er forskjell
på folk i Arbeiderpartiet.
Det er noen som har en høyere stemme
enn andre, ikke sant?
Eller en mer lyttetlig stemme.
Espen Bartheide han er vestere.
Stoltenberg.
Stoltenberg, ja.
Stoltenberg er den mest åpenbare kandidaten jeg har
gjett.
Ja, egentlig.
Og gjett om det er noe groms å
komme med på han også.
Ikke sant?
Det hadde ikke vært veldig vanskelig å grave
frem.
Men han har jo da til og med
nytt gått av en sånn kollektiv kampanje i
Norge for å hva skal vi si, helgenifisere
hans navn og virke som generalsekretær i NATO.
Det synes jeg egentlig er en bra greie
at når vi først har en flink fyr
og han er ute og gjør store ting
og sånn, så dropper vi der partilinjeskrotet og
så sier vi, du vet hva good guy,
jobber for oss alle, flink, dette kan vi
stå bak, flott.
Så er det som Arne peker på, det
ligger en sånn implicit kontrakt i at når
vi alle sammen gjør deg til internasjonalstatsmann, da
er du ikke partipolitiker lenger.
Og da kommer du ikke tilbake å ta
partipolitikk.
Da kommer du ramlende tilbake inn i norsk
omtrent lokalpolitikk da, sett fra hans perspektiv.
Men dette er jo ikke noe nytt.
Groenland-Bruntland gjorde akkurat det samme.
Hun reiste ut og ble V.O. som
leder og drev på i mange år og
kom tilbake igjen til Norge og begynte å
gjette siden hver gang det er noe i
norsk valgkamp, så må hun ut og mene
noe.
Det er noe litt uverdig over det, for
det er en sånn man ser ikke seg
selv.
Jeg forventer sånn piss fra Trædal og MDG.
Jeg forventer sånn piss fra kokofolk i venstre.
Jeg forventer sånn piss fra kokofolk i høyre.
Nei, i rødt.
Men jeg hadde faktisk ikke forventet at Arbeiderpartiets
representant skulle være deltaker i den samme kokogjengen
på venstre siden.
Men nå har de tydeligvis meldt fulle overgang.
Det er jo en relativt lokal kommitté, dette.
Så det er vel greit å si at
det er åpenbart at Arbeiderpartiet har to fløyer.
Det er en sånn mainstream fløy, og så
er det den som er litt sånn klarere
forankret på venstre siden.
Da tror jeg vel kanskje at akkurat denne
kommittéen fikk en fra den sistnemte fløyen.
Og så er det et sånt konglomerat med
SV og Rødt og MDG.
Jeg synes vi er nesten mer overrasket over
at Rødt var med på dette.
Jeg er ikke det, fordi Rødt i Oslo
anses som en kokogjeng.
Der er det mange gærninger innholdt i Oslo
bystyret og så videre.
SV, Rødt og MDG sier at det er
respektløst og problematisk å invitere en kontroversielle figur
til krigsseilermonumentet.
Og da er jo veldig mange på deres
side utlukket for fremtiden.
Ja, for all fremtid.
Dette er jo en veldig klar bestilling på
at nå må folk få mer borgerlige magerefleks.
De må være klare til å reise seg
opp og si fra at det vi kan
kalle SV'ere på...
Eivind Trauda kan aldri mer møte på debatten
eller i Dagsnyttatten.
Det er litt ubehagelig å føre disse argumentene,
men jeg tror nesten vi må gjøre det.
Arbeiderpartiet sier at Toye får ikke en offentlig
talerstol, fordi han er en polariserende stemme.
Dagen skal være samlende.
Vet du hva Venstre sier?
Jeg vet ikke om jeg har tur å
spørre noen.
Jeg er svært uenig med Toye, men av
prinsippielle ytringsfrihetsgrunner vil jeg ikke kansolere ham.
Riktig terning.
Vi har vel snakket om det flere ganger
sånn.
Venstre er et sånt parti som aldri har
halveis rett eller halveis feil.
De har enten helt feil eller helt rett.
Og så er det 8 av 10 ganger
så har de helt feil.
Men når de har helt rett...
Jeg må innrømme at jeg gir Venstre høyere
treffer enn deg.
Venstre finner jeg vel fullstendig god.
Ja, de sier dette, men samtidig tok de
demonstrasjoner for å jage folk fra Grønland som
gikk tur der, fordi de hadde feil politikk.
Norgesdemokraterne.
Bare for å prøve å gi Norgesdemokraterne så
mye rett som mulig og lage en situasjon
som blir så troen at politiet må gleide
dem vekk.
Venstre deltar på det.
Apropos det å være samlende, var det ikke
en viss borgmester i Oslo fra Høyre som
deltok i dette?
Det synes jeg var veldig samlende.
Det er liksom...
Å gå ut fra Høyre har stemt med
FRP i denne saken.
Jeg har faktisk ikke konkrete...
Men det er liksom...
Det er jo ganske sprøtt dette her.
Det føles som at du har et sånt
familieråd hvor det er tenåringer på den ene
siden og voksne på den andre.
Jeg synes det er litt morsomt.
Det Venstre har gjort er å bryte den
uskrevne avtalen om hvordan man finner talere i
denne komiteen.
Det er jo det de i princip har
gjort.
Avtalen har vært dere finner der, vi finner
der, og så godtar vi hverandres talere.
Det har vært prinsippet.
Nå har de brytt den uskrevne avtalen og
sørget for at det blir en votering over
enkeltalere.
Du, har du fått med deg at Senterpartiet
har brytt den uskrevne avtalen med arbeiderpartiet og
statsbudsjettet ved å gå inn og si nå
skal det kuttes i avgifter eller vi stemmer
for høytesforslaget på Stortinget.
Det er ikke like populært å bryte den
avtalen.
Selv om den er så uskrevne.
Nei, du må velge din uskrevne avtalebrudd med
omhu.
Ja.
Men det er jo litt vesentlig da.
Hvem er det som har definisjonsmakten på hva
som er polariserende?
Kan man ikke argumentere for for eksempel at
MDG's klimapolitikk eller SV's forsvarspolitikk er like polariserende
for halve befolkningen som Tøyes innvandringssyn for eksempel?
Polariserende, kontroversiell, gjerne død.
Det er mange stemper.
Jeg blir jo uendelig provosert av folk som
uttaler seg skråsikkert offentlig, men ikke kan regne.
Så folk som sier at jernbane er samfunnsøkonomisk
lønnsomt.
Det er jo ikke det, for det samfunnsøkonomiske
regnstykket sier at du taper 8 av 10
kroner.
Vi kan ikke være helt sånn regnskapsfører på
det heller, skjønner du.
Du må se på flere ting.
Samfunnsøkonomisk regnstykke er faktisk et forsøk på å
se på alle ting.
Det er det man prøver å gjøre, og
når resultatet kommer så sier de at nå
teller det ikke lenger, for da er det
kisset på alle ting.
– Da er svaret at det er så
bra for klima.
– Ja, og så er det ikke det
heller.
– Det er jo ikke det.
– Negativt og negativt for klima.
– Jeg vet hva sluttargumentet blir.
Dette er så viktig at vi kan ikke
bare slutte med det.
– De folka er da ikke kontroversielle på
samme måte, for det er ingen på vår
side som flyr rundt og er sånne brønnpissere
som disse folka.
– Nei, men brønnpissing har blitt den nye
måten å drive politikk på.
– Den omtalte doblaug kaller SV og Rødt
for forvaltere av et ideologisk konkursbo.
Er det et poeng at de som historisk
har forsvart en hel kavalkade av totalitære regimer,
er de første til å stenge ned debatten
i dag?
– Ja.
– Jeg tror ikke det er noe mer
å diskutere der.
– Jeg tok meg en kunstig tenkepause der,
det ble ikke syndelig.
– Vi klipper vel den pausene likevel, så
det høres ut som du kom rett på.
– Ja, det stemmer.
– Så kunstpauser er ikke noe vi kan
gjøre her.
– Nei, det er faktisk ikke mulig.
– Ja, ja, ja.
Spørsmålet er alltid hvem tjener på, i hvert
fall på kort sikt, at man gjør disse
greiene?
Helt åpenbart, her sånn er det dette ytre
sentrum left inne ved et sånn evig, konsekvent
vedvarende forsøk på å definere premisser for hva
som er sturent og hva som er skyttent
som en hund.
De slipper på konsekvent basis å forsvare disse
angrepene og ståstedene og kanseleringsforsøkene fra noe sånt
elektuelt nivå.
Det blir sjeldent argument om innhold.
Det blir veldig mye argument om tone og
stil og hvordan andre oppfatter folk.
Så det er liksom ikke «hva er det
Toya har sagt som er så gærent?»
Nei, det er tonen hans som er gæren.
«Ja, hva er gærent med tonen hans?»
Nei, det er veldig mange som oppfatter tonen
hans som provocerende.
«Å ja, kan han forandre på det?»
Ja, altså, er det noen måte han kan,
ikke sant?
Han har ingen kontroll over hvordan han blir
oppfattet av disse idiotene.
Men de bruker det, de anfører det som
et kronargument for at han ikke kan tale
på sitt nivå.
Det er noe med, hvis vi skulle gjort
det samme, hvis vi skulle lagt oss på
det samme emosjonelle modenhetsnivå som disse folk har
gjør, så måtte vi kanselert folk i Ytre
sentrum, i SV, i Rødt, i alle mulige
partier.
På et eller annet nivå, så må man
jo tro at det er moderat fløy av
Arbeiderpartiet og moderat fløy av Høyre som var
akseptable talere.
Kanskje en litt større bit fra Arbeiderpartiet, en
litt mindre bit fra Høyre hvis du skal
treffe helt kjernen i NRK-sensibility.
Ja, men da prøvde de å kanselere antallene
som Høyre hadde foreslått også, vet du.
Det kan hende at vi må, det kan
hende at vi kan nå når Erna Solberg
er ferdig som partileder og når hun er
utholdt ut av Stortinget, da kan vi kanskje
bruke Erna Solberg.
Kanskje.
Det er det nærmeste vi kommer i Høyre.
Kanskje, kanskje.
Det bare slår meg da.
Hvis du tar konsekvensene av dagens debatt og
du bare multipliserer med et antall år og
så får du den der innsnevringen at det
er denne moderat fløyen i Arbeiderpartiet og en
enda mindre moderat fløy i Høyre som blir
akseptable talere.
De kan du sette på talestolen og det
går greit hver gang.
Fordi det er mange nok som liker dem
og de som ikke liker dem, missliker dem
ikke nok til at man gidder å rekke
opp noen hånd for å si at, ikke
sant?
Så får du det der milktost, middle of
the road helt ukontroversielle floskelig maskinene fra, la
oss kalle det indre sentrum.
Og da sitter du der sånn da med
en helt blodfattig offentlig samtale.
Jeg tenker jo at på et tidspunkt så
kommer det til å bli, du må fremføre
en standard tale også.
Det blir ikke ro for at taleskriveren selv
kan skrive sin tale.
Vi kan bare få talene laget av AI
da.
Og få den AI'en til å liksom
være sånn, ikke noe kontroversielt.
Det er bare kongen skulle ha kunnet holde
denne talen.
Men da må vi ha en litt forsiktig
kong.
Det må være Olav, ikke Håkon.
Mott & Bailey, Trond.
Det er en nyttig tankefeil å kjenne til.
Fordi den brukes av leftiene hele tiden.
Mott & Bailey, det handler om ja, vi
kaller det borg- og borgegård.
Det er modellert på en gammel middelalderfestning.
Da hadde du gjerne en liten kjerne av
den som lå på en bakketopp i tjukk
steinmur hvor du virkelig kunne låse deg inn
og skytte pil og bu på folkene som
sto med og hamra.
Rundt den så hadde du kanskje en mur
eller et gjære og en voldgrav og noen
greier, ikke sant?
Og ideen med Mott & Bailey er at
du er ute i denne borggården og kommer
det et angrepp så kan du slå det
tilbake hvis du er jevndyrdig, ikke sant?
Da har du forsvarerens fordel og alt det
der.
Hvis det kommer et seriøst angrepp så er
det vanskelig å holde igjen ute i borggården.
Og da trekker du tilbake til borgen.
Og hvordan det overfører til politiske argumenter er
ved at du kan være ute i borggården
og så kan du ha et litt sånn,
ikke helt robust argument, men du kan prøve
deg.
Og så prøver du å stå på de
argumentene så lenge du klarer.
Hvis det kommer et seriøst angrepp så trekker
du tilbake til borgen.
Og da har du en Mott og en
Bailey.
Baileyen er den du prøver deg på og
Motten er den du trekker deg tilbake til
når det går til helvete.
Et eksempel på det er en sånn ja
så, er du ikke feminist du?
Nei.
Mener du likestilling?
Nei, mener feminisme.
Feminisme er bare likestilling.
Ja, da er det vel greit.
Og så venter du ti minutter og så
blir du beskyldt for å ikke være en
ordentlig feminist hvis du ikke støtter hele SVs
partiprogram.
Men det man gjør i den debatten, det
er jo å trekke seg tilbake til borgen
ved å si at feminisme er bare likestilling.
Er du mot likestilling mellom kjønnene?
Nei, nei, nei.
Og så får man roa den ned.
Og så trekker de seg ut i borggården
igjen og sier vi må ha kjønnskvotering i
private styrer.
Nei, det kan vi ikke.
Men er du ikke feminist du?
Ja, men feminisme er bare likestilling.
Og så trekker du deg tilbake til borgen
igjen.
Og så er det et trekspill da, ut
og inn, ut og inn.
Det samme med ytringsfrihetsgreiene.
Trekker bare opp det som er bekvemt i
øyeblikket, da tror du ikke du har mistet
noe ytringsfrihet.
Du har ikke noe rett på talerstolen, sånn
er det.
Det er mange andre som ikke fortaler på
17.
mai også.
Men det er bare når du ser på
det med et analytisk blikk så ser du
at det er på en måte en side
som oftere blir kastet ut av dette fordi
den andre siden oftere har protester mot å
høre ting som de ikke er enige i.
Og det tror jeg er en vesentlig forskjell
på venstre og høyre siden i all oppriktighet.
Det er høyre toleranse for uenighet sett fra
høyre mot venstre, enn det er fra venstre
mot høyre.
Og det er skamlig for venstre siden, må
jeg si.
Ja.
Nei, altså det er helt ærlig, så skal
jeg ønske at, jeg tenkte dette er siste
gangen vi snakker om en sånn tullkonsolering av
Arsle Tøye her.
Så jeg føler seg at det tror vi
bare er i begynnelsen.
Når dette ikke lykkes?
Når dette ikke lykkes, altså de kommer til
å lykkes med å få han vekk fra
talerstolen.
Men det er jo det death by a
thousand cuts da, for nå har de klart
å kalle det konsolering om et sted.
Da er det ikke å lure på om
de kommer til å gjøre det igjen og
igjen og igjen.
Selve prosessen med å konsolere blir sannhetsbeviset på
at det er nødvendig å konsolere.
Ja.
Ikke sant?
For dette biter seg i halen.
De kommer til å bruke 17.
mai-talen i år som et argument for
at vi skal ha han vekk fra om
en måned.
Ja.
Ikke sant?
Du trenger ikke engang å begrunne hvorfor han
er kontroversiell neste gang, for han var jo
per definisjon kontroversiell, for han fikk jo ikke
taler på 17.
mai.
Vi må vite det.
Hvis Arsle Tøye skulle høre dette, så har
jeg en oppfordring til ham.
Ta og skrive en 17.
mai-tale, og om ikke du publiserer den
verbalt, så legg den ut skriftlig et eller
annet sted.
Altså, something, something.
Jeg tenker at det hadde vært en interessant
øvelse.
Vi tronde vi skal se litt på Heckler's
Veto, for det er jo det vi snakker
om her.
Møteplageren's Veto på norsk, kanskje.
Den som sitter i publikum og roper og
skriker og hoier.
Han er litt sånn Hans Bauge fra gamle
holdengang- dagene.
Ja, så det du sier er at Eyvind
Trævall er nåtidens...
Venstresiden, i hvert fall Koko Venstre, er bare
en sånn vedvarende Hans Bauge.
Ja.
Det er Heckler's Veto, relevant i sammenhengen, og
Karl Poppers toleranseparadox.
Venstresiden og aktivister som ønsker å fjerne debattanter
bruker systematiske argumenter om at de kan ikke
tolerere intoleranse for å stoppe meninger de anser
for å befinne seg for langt til høyre.
De som ramles av dette peker på at
små, høylytte minoriteter gis full vetorett over hvem
som får delta i det offentlige rom i
relativt klar strid med liberale prinsipp.
Og da er jo spørsmålet hvordan veier man
disse argumentene mot hverandre?
Er det greit å nekte en invitert gjest
og snakke bare fordi folk varsler at de
har tenkt å bli provosert?
Det er jo det som er greit.
De varsler at de skal bli provosert av
noe de ikke aner hva er, for de
vet ikke hva som skal bli sagt hen
da.
Dette er jo en sånn der offer for
en kommende hendelse som de ikke vet hva
er.
Altså, what?
Ja, fordi spørsmålet er jo om de kanskje
tar seg visse friheter med å drasse popper
inn i hver eneste ting de kommer i
hot water for.
Og kanskje popper bare blir et sånt lite
fikenblad for å skjule over sin egen autoritære
trang til å stille ned motstånderne.
Det at store deler av skrålekorer på venstre
siden er folk som for eksempel valgfarter til
Venezuela for ulike initiativer og studiereiser og annet
til Chavez og Maduro's inkompetente og korrupte regimer.
De hører noe til på venstre siden, da
må det jo være greit og så reiser
man dit og synes det er kult og
får møte noen minister og greier også.
Så kan man lage reisebrev derfra da og
si at det går jo egentlig mye bedre
enn det det står i avisen.
Og det har du gjort med Cuba i
mange år også.
Cuba er jo fantastisk det er jo et
paradis.
Og går det noen år tilbake så drev
Kron idioter som Paul Steigann og forsvarte Røde
Kmer i Cambodia.
Og nå forsvarer de iranske præstestyret.
Men skjønner du dette mønstret er så åpenbart
og jeg fatter og begriper ikke hvordan det
går.
Det er ingen som demonstrerer at din fiendes
fiende er din venn mer enn Paul Steigann
og en del av disse menneskene.
For det spiller ingen rolle hvem det er
så lenge det er en fiende av din
ideologiske fiende.
Uansett hvor grusomme de er.
Ja, ja, ja.
Karl Popper skrev i 1945 The Open Society
and its Enemies og formulerte da denne advarselen
mot at uinskrenket toleranse ville føre til at
toleransen faktisk forsvinner.
Fordi de genuint intolerante og totalitære kreftene på
den tiden så snakket og tenkte man på
nazister og fascister og en del tenkte nok
også på kommunister med rette.
Vi utnytter friheten det gir til å knuse
det åpne samfunnet.
Og det er jo tror jeg utvilsomt en
riktig analyse.
Det er helt riktig å si at hvis
du konsekvent tolererer det intolerante og lar det
slå røtter og få spire så risikerer du
det tolerante samfunnet du har.
Det som er forskjellen her er at hvis
man anvender dette for eksempel i saken mot
Asle Tøye med at hans holdninger er intolerante,
så er det jo ikke noe autoritært eller
en gang intolerant i en normal forstand ved
det Tøye sier.
Han opererer innenfor demokratiske rammer.
Han har et konservativt grunnsyn.
Men han opptatt av liberale demokrati.
Og han argumenterer noe rasjonelt nok for det
hvis rasjonalitetskrav og presisjonskrav skal ramme Asle Tøye,
så blir det jo taleforbud for alle i
SV for all fremtid.
Dit må det jo passe seg for å
gå.
Når de pusher sånn, er de ikke redde
for at denne melken skal snu?
Det er ikke sånn at dette snur og
så får vi et mer åpent talerom.
På et eller annet tidspunkt så ruller det
tilbake med taleforbud for hele SV, med Rødt
og MDG liksom.
Får du ikke stoppet dit i det, motreaksjoner
har en tendens, hvis de fjerna blir stram
nok, så går den lengre andre veien.
Jeg vil helst slippe at vi lander der,
men det virker som de forstår ikke reaksjon
og motreaksjon.
De forstår ikke at det dere driver med
nå, det har konsekvenser på sikt.
Det kommer i andre retningen.
Det er ikke sånn at dere får det
som dere vil til en hvert tid, ved
all fremtid.
2024 da Danby Choi ble oppnevnt som taler
på 17.
mai av Høyre ved Henrik Ibsens grav, så
ble det i gang satt massive underskriftskampanjer og
aktivisme for å få stoppet ham, fordi han
i seg selv var provocerende.
Åpenbart Heckler's Vito, politikere fra Arbeiderpartiet og Sentrum
kastet seg på Arbeiderpartiet og Sentrum som kastet
seg på denne fordømmelsen, men han fikk noe
snakke likevel.
Men jeg kan faktisk ikke huske, det ble
mye kritikk av Ann-Britt Kaur da hun
kom ut i det offentlige rom med det
som bare kan beskrives som voldsromantikk.
Jeg vet ikke om du kunne gjort det
mer upassende.
En eller annen uskyldig fyr er skutt på
live-tv foran en kjempeforsamling av folk.
Skutt i halsen der tv-bilder av at
...
Og det er et rent politisk avtentat?
Rent politisk avtentat.
Og så har du en fremtredende ungdomsleder på
venstre siden som går og fniser av det
offentlige.
Og jeg mener, jeg husker faktisk ikke at
det var noe press mot henne, selvsagt.
Ingen som kunne rulle noen underskriftskampanjer for å
få henne fjernet, eller at hun skal ikke
få snakke på NRK.
Og Dan Bichoy av alle, kom jo faen
meg ansatt etterpå.
Det er liksom hva man tolererer fra folk
på venstre siden, selv om Amrit Kaur er
ute på nazist-territorium, ikke sant?
Hun er ...
Altså, det er erklærte nazister i Norge som
har gjort mindre gærent enn henne, intellektuelt.
La oss bare sånn ta det.
Hvis noen hadde foreslått, altså hvis FRP hadde
foreslått at mørkefyrsten lysgrint skulle holdes etter meg
til alle, så hadde du og jeg protestert,
og Høyre hadde protestert, og sannsynligvis hadde FRP
protestert også.
Bare sånn, nei, vet du hva?
This shit doesn't fly.
Du vil aldri se det andre veien.
Jeg tror kanskje at Amrit Kaur har klart
å opparbeide seg en posisjon der hun faktisk
ville fått en drittstorm fra andre siden.
Ja, men jeg tror hun hadde fått henne
til å holde til alle.
Jeg tror ikke de hadde stoppet henne.
Det hadde ikke blitt en avstemning.
Ikke godt å si.
Men jeg mener sånn, det er nesten urettferdig
overfor lysgrimt å si at Kaur og han
er sammenlignbare.
Ja, han har ikke argumentert for å bruke
vold for henne.
Nei, ikke sant?
Sånn, ja, han har etter vårt syn og
etter alles syn omtrent, dypt upassende, provocerende.
Uspislig.
Ja, og han trokker på svake grupper, og
det er liksom det ene og det andre,
men jeg har til gode å høre ham
agitere for eksplisitt politisk vold, men Kaur gjør
det.
Ja.
Og det er liksom, du kan finise det
bort etterpå, og det er greit det, altså,
du er dum 21-åring liksom, og kommer
sikkert på bedre tanker, men jeg mener alt
som skjer er jo at hun forsvinner inn
i noe enda mer radikalt, eksplisitt antidemokratisk bevegelse
etterpå.
Men nå skal det jo sies da at
i Røde Ungdom så kom det jo fram
at det er kanskje ikke bare Kaur som
har litt sånn, nei.
Det ryktes jo nå at de i Rødt
vurderer å kutte bombene til Røde Ungdom og
kanskje få i gang et nytt av ungdomspartiet
hvor de ikke er fulgt så gjerne.
Skal vi modifisere Karl Popper med hans egne
ord, slik at han ikke kan brukes i
disse sammenhengene like enkelt.
Karl Popper skrev om dette toleranseparadoxet mens han
levde i eksil, og Europa brant under nazisme
og stalinisme.
Og han spesifiserte uttrykkelig at vi ikke bør
understrykke intoleransefilosofier så lenge de kan møtes med
rasjonelle argumenter og holdes i sjakk av offentlig
opinion.
Og det er jo, for eksempel, hva vi
gjør overfor Lysglimt, langt de fleste er uenige
med ham.
Han anses ikke som en trussel.
Det Popper sier er at du må ha
denne unntaksregelen for bevegelser som møter argumenter med
vold og terror.
Å bruke den regelen mot en akademiker og
nestleder i Nobelkomiteen og forfatter og offentlig meningsbærer
gjennom 30 år, som Asle Tøye, er da
fullstendig historieløse.
Da har jeg et spørsmål til deg.
Tror du disse menneskene hadde vært villige til
å...
Hvis de får all den makten de ønsker
i Koko Venstre, hvis de kunne få unngått
til å være turefrem som de ville fordi
de satt med flertall over hele tatt, tror
du at de hadde latt seg fristet til
å bruke statens voldsmonopol?
Vi trenger ikke lure på dette, Trond.
Det var en rød ungdomsleder, Ør Amrith, som
også måtte gå av.
Og det var fordi man hadde sittet på
et narspill og laget lister hvem man skulle
henrette først etter revolusjonen.
Så det er jo gøy.
Det er virkelig en fin gjeng.
Ja, det er koselig.
Også jeg kan skjønne hvor sånne ting går
henne i fylde her, og medforlukket selskap og
humor, hele pakka.
Det hodet er fullt av boblemunnen overvei.
Ja, men det kommer fra et sted, da.
Det er en ting du kan lure på,
det.
Jeg tror kanskje...
Nå er det mange nok ganger.
Nå tror jeg partiet Rødt vurderer å bryte
bånd med ungdomsorganisasjonen Røde Ungdom.
Og det begynner å bli på tide.
Det begynner å bli veldig på tide.
Har en særlig voksen handling å gjøre.
Og for har Roktophonet sagt vi kan godt
ta dem.
Ja, ja.
Plass til flere gærninger her.
Vi er gærne fra før vi, så det
er jo fint.
Med all mulig humor og unnskyldning til vår
venn Eivind, som sikkert skal komme tilbake og
forsvare seg mot våre urimelige anklager på et
eller annet tidspunkt.
Da kan vel han ta med seg noen
anklager til oss også.
Alternativt så skal vi jobbe han litt lengre
over så han ikke lander i forleieren til
neste valg.
Jeg tror han er åpen for å vurdere
andre partier.
Det skal vi nok få diskutert igjen.
Men å komme trekkende med popper for å
forsvare sine egne intolerante holdninger er bortimot grenseløs
intellektuell latskap.
Når sosialmedieaktivister vil stoppe ytringer og egentlig bare
adopterer Karl Popper som en bærer av sine
egne meninger og holdninger.
Karl Popper kan jeg garantere dere, holdt ikke
på, var ikke fakkelbærer for holdningene til Koko
Venstre.
Det er helt sikkert.
Så det, toleransens asymetri er også et problem.
Det vesentlige problemet er jo bare dette, hvis
vi aksepterer den asymetrien i toleranse som er
mellom de politiske sidene, så ender vi opp
med et offentlig ytringsrom, et tillatt ytringsrom, som
er fullstendig dominert av de intolerante.
Her skal jeg tegne et kart.
Nå er vi relativt nådeløse med Høyre, ikke
spesielt begeistret for dem.
Det går veldig ofte på økonomiske ting.
Men hvorfor er det ingen i den vanlige
Høyre-siden, som snakker om det intolerante Venstre
-siden?
Fordi det begynner å bli den Venstre-siden
generelt, at de mangler toleranse.
Men samtidig så klarer de å selge et
bilde av seg selv som den tolerante Venstre
-siden.
Vet de ikke hva toleranse er?
Jeg vet ikke.
Det virker ikke som samferdighet er noe kriterium
på hva man sier.
Politikk i dag handler jo ikke om å
snakke sånt.
Det er hål.
Det er kun narrativ og spinn.
Problemet er jo at hvis vi gir etter
for og lar disse skrikerungene i Ytre sentrum
og Koko Venstre få vilja sin, hele tiden
så blir det felles ytringsrommet vil bestå av
bare ting som er innenfor deres komfortzone, og
det funker ikke.
Men dette er jo, skal vi si, kulturkrig
og uformelle sammenhenger, selv om det blir litt
formalisme når politiske partier utnevner 17.
mai-taler og så videre.
Det er noe med det at det er
en del av politikken, men ikke vel.
Det blir det, nesten som man skulle si
at alt er politikk og alt blir politikk
og ingenting er ikke politikk.
Nei, livet ditt er politisk.
Hvordan har det blitt sånn, tror du?
Ja, man tror hvordan det begynte der.
Det er fort gjort hvis man slipper til
feil gjenge til å dominere det offentlige rom.
Men når man formaliserer ting, når man plutselig
begynner å gå gjennom offentlige maktinstitusjoner, sånn som
politi og forsvar og rettsvesen og statstv og
andre ting, da blir det jo faktisk, da
antar det et drag av større alvorlighet.
I mars 2026 i verksatte Oslo politidistrikt på
eget initiativ og uten forutgående formell anmeldelse.
Noen har snakket sammen bakveien.
En straffesak mot den svært profilerte FRP-politikeren
og stortingsrepresentanten Per Willi Amundsen.
Siktelsen og etterforskningen dreide seg om hvorvidt flere
spisformulerte og sleivete uttalelser fremsatt på hans private
Facebook-profil i forbindelse med kvinnedagen, samt kommentarer
om arabere og islam, utgjorde et straffbart brydd
på straffforlovens paragraf 185, den såkalte hat-paragrafen.
Jeg føler at vi må komme en disclaimer
først, før vi fortsetter.
Jeg tror ikke, altså, det er, vi har
vel litt sånn begge to at det er
noen FRP-politikere vi liker bedre enn andre,
og noen vi misliker svært stert.
Per Willi Amundsen, han vanner hvertfall hos meg
på et sånt der han er liksom virkelig
på den siden av FRP jeg egentlig ikke
liker noe særlig.
Slår meg som enkel og banal og fryktelig
lettvinn, og det er liksom, det er ingenting
jeg egentlig er spesielt begeistret for med Per
Willi Amundsen.
Han tenker, det er litt slik at han
gjennomtenker med det han driver med.
Ja, og han sitter jo på Nordlandsbanken på
Stortinget og er kjempetillhenger av Nord-Norgebanen.
Så samfunnsøkonomisk ansvarlighet er hvertfall ikke noe han
lar være en hindring for noe.
Nei, det er vi nok enige om.
Etter en periode med massivt mediepress hvor Amundsen
måtte tåle stigmatiseringen av å være under etterforskning
for hatkriminalitet ble saken henlagt av politiet som
inntett straffbart forhold.
Politiet konkluderte med at ytringene ikke nådde terskring
for kvalifisert krenkelse når de ble vurdert mot
grunnloven og den europeiske menneskerettskonvensjonen.
Men saken hadde allerede kostet Amundsen hans tunge
politiske verv som leder av justiskomiteen.
Og da er det jo ikke første gang
ulike plattformer og staten griper inn mot ham.
Tidligere slett et Facebook-innleggende hans om den
brittiske aktivisten Tommy Robinson.
Noe de sjokkerende nok gjorde et direkte kontakt
med statsministerns kontor.
Det var et eller annet.
Det er et eller annet med det navnet.
Det er jo noe med, fordi vi snakker
om, ja, nei, ingen har rett på en
talerstol, ikke sant?
Men så blir det, så ser du den
der systematikken i at det er bare noen
som blir nektet og blir protestert mot.
Det er bare, du må oppfylle en del
formelle kriterier som å være per vilje Amundsen,
eller på høyresiden, eller det er et eller
annet.
Det er sånn.
Og venstresiden har en eller annen tro på
at de har noe sånn moralsk gen som
høyresiden ikke har.
Høyresiden er umoralsk, og venstresiden er gode i
hjertene sine.
Og derfor er det helt naturlig at de
kan protestere på å finne ut hvordan man
skal skal kalibrere hva som er akseptabelt og
ikke på høyresiden, og så bare gjør de
det.
Og så er det ikke noe tilsvarende på
venstresiden, for det er veldig lite introspeksjon, det
har vi snakket om før.
Ikke sant?
Så de har ikke en sånn, det er
ikke en klar grense på venstresiden om når
venstresiden går for langt.
Det er en uklar grense som Amrit Kaur
trådte over.
Men du måtte altså tilfor herliggelse av et
politisk attentat.
I noe tid.
I samtid, ja.
For at venstresiden skulle våkne og si dette
er kanskje for mye.
Det var et takk for langt.
Spørsmålet er var det et takk for langt,
eller bare innså du at det ble så
uspiselig uttatt?
Jeg tror jo faktisk det siste, da.
Ja, det er noe med det.
For de som måtte tro at det er
noe reelt moralsk hegemoni på venstresiden, det kan
dere bare glemme.
Det er ingen ting å gå med lua
i hånden for.
Dette argumentet med at du har ikke rett
til å publisere på Facebook, du har ikke
rett i ditt, du har ikke rett i
datt.
Det argumentet, dette kjenner vi igjen fra USA
noen år bakover i tid hvor dette her,
akkurat det samme opplegget hadde man på spesielt
X, det var at man begynte å slette
kontor man begynte å, og så var det
argumentet ja, men hvis dere ikke liker på
X og de like reglene her, så lagde
dere sin egen plattform da.
Og så gjorde vi X til vår egen
plattform, gitt.
Ja, men før det var det noen som
lagde en ny plattform.
Og sa ok, greit, da har vi lagd
en ny plattform som er konkurrerende med de
andre plattformene, og her er det ikke her
driver vi ikke med sånt.
Og så gjorde man det, begynte man å
bygge opp den plattformen.
Nå står det litt stille for meg hva
den heter for noe.
Men det har vært flere.
Ja, det har vært flere.
Men det var en som var på vei
til å kunne klare seg og dette så
ut som det kunne være et virke.
Hva gjorde man da?
Man frosset bankkontor man begynte å straffe folk
som drev det, og man blokkerte IP-adresser.
Ja.
Og så kom det en sånn, det er
en eller annen tjeneste som gjør at du
får kontakt med servere og websiden og sånt.
Man fjernet muligheten for å holde på siden
man klippte av ledningen, så det ble ikke
mulig å få tilgang til det.
Ja.
Fordi at de ble sparket av de store
serviceparkene også.
Ja, og de får heller ikke banktjenester.
Nei.
Så du blir stengt ut av det monetære
systemet.
Ja.
Fordi det hadde jo ikke noe med noen
ting å gjøre, det er bare sånn som
vi kan gjøre hvis du ikke oppfører ordentlig,
men det har jo ikke med politiske ytringer
å gjøre, det har jo med å være
en useriøs aktør å gjøre, og det har
med tonen.
Ja.
Fordi plutselig er det sånn, da kommer man
dit hvor man sier det man egentlig sa,
da får dere lage dere sitt eget nye
internett, da.
Ja, vi har gjort det jo.
Ja.
Men det begynner å bli litt slitsomt, da.
Ja.
Fordi denne nissegjengen følger etter hele veien.
Ja.
De blir med videre, og så sier de,
nå tolererer vi ikke dette her.
Hvorfor pleier de meg over, da?
Nå har de reist på Blue Sky, alle
sammen, og Gud, hva en glede det var
da de forsvant av gårde.
Ja, men nå kommer de jo tilbake igjen
etter det.
I stillhet så kommer de nå, de har
slettet kontoen sin på X.
Nei, der skulle det ikke være, men da
var det fascisten og nazisten, og det var
ikke mange på.
Og så ser jeg alle disse aktørene nå,
kommer tilbake fra Blue Sky.
En etter en i stillhet, sier ingenting, bare
lager seg en ny konto, eller gjenoppretter den
gamle kontoen sin, og så begynner de bare
å delta som om ingenting.
For det er vist ikke noe gøy på
Blue Sky heller.
Fordi problemet er at hvis du ikke er
ytterst av ytterst av ytterst der, så er
du den som blir konsolert.
Fordi dette er jo refrenget da, i alle
disse, ja men, plattformene er jo private, og
de kan gjøre som de vil, og det
er greit, og sånn må det være, og
ikke sant?
Og så gjelder det så lenge det bare
er de riktige folka som blir konsolert.
Hvis det rammer dem selv, så er det
jo ikke noe moro i det hele tatt.
Og det som har kommet frem, og som
får omtrent null pressedekning i Norge, er jo
det der Twitter Files.
Amerikanske myndigheter satt med en port på baksiden,
inn til Twitter og kunne drive og regulere
opp og ned spredningen på ulike kontor.
Og fortelle nyhetstjenester, hvilke nyheter som var akseptable
og ikke.
New York Post som skrev om Hunter Bidens
laptop og blir kastet av Facebook.
Det minner meg om noe.
Har du fått med deg hvem som hadde,
hvilke tre parter som hadde møte på et
ministerkontor for noen dager siden?
Nei.
Nei, det var jo Lumna Jaffrey som kalte
inn Gerd Steirow fra VG, så han var
i møte.
Og så var det Norgesjefen for META.
De tre skulle da ha møte, men innholdet
skulle være hemmelig.
Det lukte jo litt for meg av hvis
ikke dette her kan snakkes åpent om, så
bør ikke møte finnes sted.
Men slik var det nå.
Jeg vil jo anføre at det kan være
legitime grunner.
Jeg klarer ikke å finne noe.
Men det er ikke noen grunn til å
mistenke det.
Jeg klarer ikke å komme på noen legitime
grunner til at Lumna Jaffrey skal drive kokel
i munke med Gerd Steirow og sjefen i
META.
Nei, at all.
Det er ikke forsvarsmuligheter.
Lumna har sagt nok offentlig til å ikke
tiltros noen form for tillit på vegne av
et liberalt og tolerant samfunn, så det er
liksom.
Hun har ikke et ryddig hodet på dette.
Nei.
Men det vi prøver å komme frem til
her, og det ble jo sparket opp med
denne straffesaken mot en stortingsrepresentant på politiets eget
initiativ, og det er noe når offentlige institusjoner
begynner å bidra i kulturkrigen på eget initiativ,
så er det klart at det er og
NRK gjør det på eget initiativ, og så
videre.
Så begynner det å bli drøyt.
Og da kommer vi til dette plattformet, de
plattforming-greiene.
Fordi poenget er ikke nødvendigvis at du blir
kastet av plattformen eller ikke.
Det er prosessen som er straffen her.
Det er det at uansett hvor du snur
deg, blir du utsatt for et eller annet
press av den samme gruppa i den samme
retningen.
Hver gang du sier hva du mener på
Facebook, så begynner det å bli litt tvil
om kanskje du får noen strikes på kontoen
din, og du får en eller annen melding,
og så må du forsvare det, og kanskje
du lander på beina.
Kommer du tilbake igjen, og så puster du
ut, og så tenker du, oi, jeg har
slapt med skrekken, ja.
Så snur du deg, og så er det
noen som skal blokkere bankkontoen din.
Og så får du ordnet det, for det
var jo heller ikke rimelig sånn isolert sett.
Og så er det noen som ringer arbeidsgiveren
din, og så sier de at du, han
Trond, han har noen usinnholdninger.
Jeg synes det er veldig problematisk at deres
selskap holder dere med en ansatt som Trond.
Og så sier sjefen din at, nei, jeg
synes Trond virker som en fin fyr, ja.
Så go fuck yourself, liksom.
Og så lander du den.
Og så kommer du, og så skriver du
noe i avisen, og så har du et
eller annet kobbel av sånne der politisk korrekt
oppgulpsfontener, som da skriver villige inn med en
eller annen akademisk titel de aldri skulle hatt,
fordi at det overutdannes av middelmådigheter til alt
mulig rart, men som knapt har tenkt en
tanke selv noen gang, men de skjønner omtrent
akkurat hvor grensen for akseptabelt og ikke-akseptabelt
går der inne i kjernen av innerste yttre
sentrum.
Og så sitter de og gulper opp dette
greiene, da.
Og så blir det 17.
mai, og så er det en eller annen
gærning som har tenkt at kanskje Trond kan
tale der, og så blir det ...
– Jeg synes egentlig at Vegard skal holde
tallet på 17.
mai.
Det tror jeg faktisk ...
Ved Bjørnstjerne Bjørnsons grav i 2027 så synes
jeg det er Vegard som skal holde tallet.
– Det blir bra, vet du.
– Ja.
– Jo, men ikke sant, det er denne
systematikken i det som er et problem i
seg selv.
Og vi har snakket om det i mediekritikk
også.
Selv om pressen ikke hadde gjort en eneste
feil i dekningen av den der Marius-saken,
så summen av dekning er et problem i
seg selv.
– Ja.
– Ikke sant?
Fordi presset blir så massivt på et enkelt
menneske.
Og jeg mener, tenk om Marius hadde ...
La oss si at noen hadde sluppet det
samme ryktet som ble sluppet om Jagland.
– Ja.
– Nå har han forsøkt å henge seg
på cella.
Men det er hemmelig, og det var ikke
meningen at det skulle lekke ut, men det
hadde blitt full stopp i mediedekningen på 12
sekunder.
Og så ble det en sånn mea culpa,
og nå må vi skjerpe oss.
Og de samredaktørene hadde sagt, veldig viktig, vi
har et samfunnsoppdrag, vi vil beskytte enkelt menneske
mot for stort press.
Og de hadde helt sikkert klart å si
det på en veldig svulstig måte også, for
det er en sånn spesialitet de har.
Men det ligner litt, ikke sant?
Fordi at denne aktivismen på yttre kokovenstre og
sentrum, det er i alle kanaler, hele tiden.
Hamre, hamre, hamre, hamre, hamre, hamre.
Og så får de ikke motstand på det
samme nivå, fordi man gidder ikke, man har
ikke de impulsene på andre siden.
Jeg tror kanskje det er impulsen.
Refleksen med å gjøre det samme tilbake er
ikke der, på samme nivå.
Se på Per Willi.
Not our favorite, men jeg mener, politiet, en
av de viktige institusjonene i det offentlige Norge,
går ut på eget initiativ og torpederer hans
politiske karriere.
Ja, det er ganske sært.
Kan du mene noe om det var passende
eller ikke passende, eller hva det var for
noe?
Det han skrev var sånn passe duste til
greier.
Det overrasket meg.
Men folk må få råd til å skrive
sånn passe duste til greier i fylla, uten
at det...
Og så vil jeg gjerne minne om en
ting som jeg synes veldig mange høyt utdannede
mennesker har en tendens til å glemme.
Fordi det som er veldig lett å si
i ulike sammenhenger er at Per Willi i
Avesa er en sånn dust, lavpanna, sånn lavintensitetsrasist,
ikke sant?
Kunne nesten jeg uttalt om å funne.
Ja, et eller annet.
Men jeg mener, og så kan du høre
i en eller annen annen setning fra de
samme folka i annen kontekst.
Det burde jo være en test for å
få lov å stemme.
Folk vet jo ikke hva de stemmer på.
Eller for å sitte på Stortinget, eller for
å være minister, eller for å være ditter.
Det er morsomt.
Jeg tror stort sett hele lenningen bare er
økonomisk amalfabetter.
Ja, det kan du si.
Men problemet med demokrati det er at faktisk
skal idiotene også representeres.
Og det mener jeg egentlig ikke å si
for å hakke på Per Willi eller noe
sånt.
Men jeg bare sier at det er ikke
så veldig viktig om du er enig med
disse folka eller ikke.
Fordi staten griper inn i folks liv hver
dag hele tiden på ulike måter.
Og da er det helt like gyldig om
du skjønner statsforvaltningen eller det demokratiske systemet, eller
hva det er for noe.
Du får en jævla stemme inn i det.
Fordi at den staten, det kollektivet vi har,
griper inn i ditt liv.
Og da er det rett og rimelig at
du får gå til stemmerne og si «Dette
er jeg ikke enig i».
Og da har vi selvfølgelig noe å si.
Dersom du ikke liker resultatet av det, så
er det ikke løsningen å ta disse menneskene
ut av demokratiet.
Det er å gjøre et ferdig ting politisk.
Det løser nemlig det problemet.
– Og vi prøvde å si det i
ti år, og så ble vi kastet ut
av valgsystemet.
Så hvem vet?
Det kan vi jo tolke som vi vil.
Men i dette konglomeratet, da, så er det
viktig å peke på, og her er vi
vel inne på Thomas Sauvel igjen.
Et problem med insentivstrukturen på ulike områder, og
da er Per Willie Amundsen en perfekt illustrasjon
på det.
Byråkrater, da også politijurister, lider ingen personlige konsekvenser
når de tar feil og kaster bort ressurser.
Mens de som blir rammet av det, som
enkeltmennesker, som Per Willie Amundsen eller andre, risikerer
å få livslange konsekvenser av bare å bli
mistenkt.
Og så, ikke sant?
Man har jo sett fra denne privatpersonens ståsted,
som har bare seg selv til å forsvare
seg, så har jo det offentlige og politijuristen
og sånn hundrevis av arbeidstimer å sylte ned
i klappjakten på deg.
Og så ender du opp med ingenting, men
du har fortsatt ...
Du har vært nødt til å betale kostnader
til det likevel.
Hele tiden.
Prosessen er straffen.
Ja.
Ikke sant?
Og så er det vi som skal betale
for dette, denne aktivismen.
Og jeg mener, til politiets forsvar, så er
aktivismen bygd inn i lovverket.
Ja.
Så det er liksom ...
Det er ikke en entydig kritikk av politiet
her.
Nei, vi har formet husen og systemet sånn
at politiet faktisk skal gå inn og begynne
å klunke i dette her.
Så det er ikke sånn at politiet i
seg selv er problemet.
Det er politikken som har sagt at politiet
skal inn i det i seg selv.
Her var det kanskje en dårlig vurdering, vil
jeg si, av hva du prioriterer og ikke.
Men jeg mener, hvis lovverket sier at det
er forbudt å hinke, så skal du ikke
bli overrasket når politiet begynner å gå etter
folk som hinker.
Nei.
Så tenker jeg sånn at jeg mistenker at
politiet ikke fant ut det helt på egen
hånd.
Noen har vel visket litt i øyne på
den rette ...
Rettivisiristen her har også sagt at det er
du her, og dette synes jeg du skal
se på.
Jeg må innrømme at jeg håper det ikke
er sånn, selv om jeg tror det er
sånn du alltid gjør.
Det er veldig naivt å håpe på i
min verden.
Nei, det er ikke helt rasjonelt å håpe
på, men jeg tror det jo ikke.
Nei.
Men, en liten fun fact.
Da Facebook, eller Meta som de heter nå,
ved tidligere tilfelle ville slette Amundsens innlegg.
Klarte de ikke å få tak i FRP's
partikontor for å varsle dem, for da var
det ferieavvikling.
Hvem var det da dette selskapet ringte istedenfor
for å informere om at man skulle sensurere
en norsk stortingsrepresentant?
De ringte til statsministerens kontor, de.
Så det er jo en interessant samrøre mellom
sånn privat plattformsmakt og utøvende statsmakt.
Men, Einar Førde, en størrelse i Arbeiderpartiet og
jeg vil si i kulturen, han var jo
en original type, hadde en bislett allegori.
Alle reiser seg på tribunen for å se
bedre, og til slutt så må alle stå
og ingen ser noe som helst.
Når politiet begynner å straffeforfølge dårlig folkesykk i
sosiale medier for å beskytte debatten, vil alle
politiske fløyer begynne å massivt anmelde hverandre for
den minste forskjellelse.
Til slutt sitter vi igjen med et paranoid
overvåket ordskifte, der ingen lenger tørr å si
hva de mener, mens det kollektive ubehaget i
samfunnet bare har økt.
Det vi egentlig sier er vel at det
Yttre Sentrum og Koko Venstre driver med, er
å gi oss alle ståplasser på bislett.
Så det kan de gjerne slutte med.
Thank you very much.
Skal vi si oss fornøyd for dagen?
Jeg tror det.
Ha en fortunnelig dag.
Takk for at du hører på Sidelinja podcast.
Snakk gjerne om oss.
Lik, del og anbefale oss i podcast-appen
din, eller delta i kommentarfeltet på YouTube.
Har du ris eller ros, kritikk, forslag, spørsmål
eller noe annet, så finner du all kontaktinfo
på sidlinja.transistor.fm