Velkommen til Sideline, podkasten for politisk hjemløs.
Det var folk som feilet en bursdag med
kaffe.
Og folk som feilet alt mulig rart i
går.
Rundt bord i dag, Trond Sørensen, litt bakfølg,
Arne Eidshagen, Bli som en sol, og meg
selv, Vegard Nøttes.
Ja, Trond, Arne, gratulerer med dagen.
Takk i like måte.
Vi har laget podcast i et helt år.
Det er faktisk ganske nøyaktig på datum.
Det er det.
Jeg tror 24, altså vi spiller inn på
den datum vi publiserte den første episoden i
fjor.
Ja.
Så det var 24.
august.
Det har blitt noen episoder, da.
Hva har vi pratet om, da?
Nei, det er stort sett vås.
Det var Arndals uka rett igjen, mener du?
Arndals uka var den første ordentlige episoden.
Og der gjorde vi vårt åndelige etårsjubileum for
en uke siden, kanskje.
Men ja, det har blitt 156-157 episoder.
Jeg synes jo det er anstendig.
Det er det.
Snitt spilletid, 54 minutter.
Vi har laget litt over 140 timer med
innhold før i dag.
Og da mener du selvfølgelig, før dagen, der
går vi ikke tidligere på dagen.
Det er på kjøler.
Men vi har jo endret litt på formen,
og litt på hvordan, det har blitt litt
sånn prøving og feiling og endringer.
Ja, det hender jo at jeg går tilbake
av ulike grunner for jeg skal finne et
segment eller et eller annet, som vi gjorde
for et halvår siden.
Og en ting jeg hører er at det
er nesten sånne erer av den der ulike
jinglen.
Vi begynte jo her.
Nå er vi der.
Ja.
Burde du ha hatt en egen bursdagsjingel?
Har ikke jingleprodusenten ...
Har ikke fått tilsendt det.
Det synes jeg er dårlig gjort av produsenten.
Disse reviderte jinglene, de kommer jo helt uten
at de blir bestilt.
Men da har vi tre.
Men konseptet har vel egentlig stått seg sånn
grovt sett, har det ikke det?
Vi har ikke gått fra å snakke om
politikk og samfunn til damer i bikini, hvertfall.
Nei.
Ikke der enda.
Nei.
Vi begynte med kanskje litt rigide nyhetsrunder.
At det skulle være sånne nyheter fra uka
som hadde skjedd, som skulle være så aktuelt
som mulig.
Og ble kanskje litt sånn ...
Jeg vet ikke om det ble stivt, men
det ble veldig formulaisk, kanskje.
Det er jo definitivt sånn at vi har
blitt løser i snippet av univers, tror jeg.
Sånn at vi kan gå inn her og
ikke ha ferdig program, men bare skravel igjennom
de tingene som vi kan komme på.
Ja, og at det blir litt lengre sidespor
og kanskje litt mer ideologiske linjer eller filosofiske
linjer.
Jeg måtte si litt rart på det, vi
har jo hele tiden tenkt at vi skulle
være ...
Nei, nå må vi bli flinkere til å
forberede oss og ha en storyline klar, sånn
at det blir bra for litt av det.
Men det blir mer spontanitet, og lytterne har
jo egentlig vakket på seg, sånn sagt, men
sikkert.
Vi er jo ikke Norges ledende enda, det
er rimelig å si.
Men det vokser, sagt, men sikkert.
I starten prøvde vi å drikke oss gjennom
alle nyhetene, før vi prøvde å slukke sorgene.
Det gikk jo ikke så bra.
Nei, det gjorde det ikke.
Ikke for dere gutta, i hvert fall, som
har sånn svake levre.
Nei, det funker ikke det helt, at det
...
To mann ute med podagra.
Ja, det får den.
Da snakker vi yrkeskada, altså.
Ja, det er det.
Blir litt mer kaffe etter hvert, da.
Blir mer kaffe og mindre øl.
Vi trengte bare å drikke mye et halvt
års tid, og så hadde vi fått selvtillit
nok til å snakke, jeg tror.
Men ja, har vi lært noe?
Jeg synes jo, det i seg selv å
skrive en artikkel, eller for den del å
snakke om det du ville skrevet i en
artikkel, er jo en sånn struktureringsprosess av hodet.
Og det er jo en ...
Jeg vet ikke, jeg opplever at vi har
betydelig mer rutine nå på å snakke igjen
om en sak, fordi vi har noen sånne
knagger å henge ting på.
Så vi har etablert oss noen begreper, sånn
som elevråde eller avforum i middelklassen.
Ytre sentrum.
Ytre sentrum, som oppsummerer et eller annet poeng
som kanskje vi gjør, og ikke så mange
andre gjør.
Og det er jo bra.
Jeg så på Twitter her om dagen, eller
X, så var det en fyr som snakket
om henleggelsesetaten i kontekst av politi.
Kanskje det er et nytt begrep å ta
med seg inn?
Ja, jeg vet ikke hvor henleggelsesetaten er på
her nå, men det er veldig lenge siden
jeg hørte politiet tok en sykkeltur.
Veldig ofte hører jeg om noen som har
fått fra seg sykkelen sin.
Ja, ikke sant?
Og anledningen for det var jo dette herverket
på T-banen, med disse som tok ned
valgtakatene til for disse MDG-aktivistene.
La meg ette, saken ble innlagt.
No shit.
Ikke sant?
Og du kommer opp i et sånt, det
er litt vanskelig å forholde seg til en
maktutøvelsesetat som er selektiv i maktutøvelsen sin.
Ja, og her var det jo liksom ikke
noen tvil om hvem som hadde gjort hva
og sånn, ikke sant?
Nei, det var helt åpenbart.
Det finnes relativt sterke videobevis på at han
har stått og innrømmet dette på TV.
Ja, Riksteknet TV.
Tilståelse på Riksteknet TV.
Offer er kjent, alle vet hva som har
skjedd.
Og så kommer det å henlegge likevel, og
da må du liksom ha en eller annen
begrunnelse for å gjøre det, som ikke er
bare vi liker ikke de som ble utsatt
for kriminalitet denne gangen, så derfor så gjør
vi ikke noe med det.
Og dermed så er jo en henleggelsesetat, en
henleggelsesbyråkrat.
Ja.
Nei, hva skal du si?
Akkurat det faller jo veldig fint inn i
temaet som ofte går gjennom her på podden,
og det at politiet burde fokusere på virkelig
kriminalitet og ikke alle verdens ting som det
gjelder følger opp.
Og det samme gjelder selvfølgelig lovverk og politikken
generelt.
Ja, og det er liksom, jeg vet ikke
hva løsningen på det er.
Det virker jo ikke som man, nå har
man hatt henleggelsesetat i veldig mange år uten
at det har blitt så mye bedre.
Det virker jo som det man driver med
ikke fungerer i hvert fall.
Nei, altså jeg synes egentlig også at det
liksom faller inn i en sånn bilde hvor
liksom sånn hele dette, offentlig noe, det vakker
på seg på en måte sånn at det
liksom at det blir ineffektivt.
De klarer ikke å gjøre de oppgavene de
skal.
Sånn at det har stått en parallell da.
Altså, folk blir ikke noe sykere, men det
er stadig flere folk som blir uføretrygget, ikke
sant?
Så de apparatene som skulle hjelpe folk som
var uføret, det gjør masse ting, men kanskje
i stor grad ikke det det skal.
Ja, og det var jo en podcast opptrødende
Harald Eia her for noen uker siden.
Å, kvinnehelse.
Det er topp.
Eia på Wolfgang V.
Og Eia er fredig nok til å si
at det er noe sånn form for holdningsproblem
blant kvinner.
Fordi kvinner har dobbelt så høyt syk-fravers
som menn.
Og Eia foreslår at kanskje de koser seg
litt for mye med sykdommen sin da.
At det er litt sånn, man blir litt
spilt opp til å gjøre noe for dem.
Det er livløsningene der borte.
Det er trim livløsningene der borte.
Og jeg vet ikke om, jeg har ikke
engang sett innslaget med Eia, jeg har bare
sett debatten rundt det.
Men det er jo interessant da, at i
et land som har helt åpenbare problemer med
dette tema, vi har dobbelt så høyt syk
-fravers som Sverige.
Vi er ikke verken genetisk, eller sosialt, eller
samfunnsmessig så veldig ulike i Sverige.
Så er det et eller annet vi gjør
som Sverige ikke gjør.
Og den onde tunge kunne jo foreslå at
det var karensdag eller noe sånt.
Men det blir jo avvist som latterlig.
For det er ikke noe forskningsunderlag som sier
at det er noen sammenheng overhodet.
Og når folk ymter frem på med en
eller annen teori, så er det uansett hva
du sier, så er det feil.
Jeg vet ikke om dere fikk med det,
Harald, jeg sa en annen ting rundt dette.
Og det var storien om alle som fikk
vipplerseskader i Norge.
Påkjørsel bakfra.
Og dette var, altså det var evne mennesker
som forløp til legen og var vipplerse, og
de ble sykemeldte, og de ble uforetrygda, og
det hele tatt.
Og så plutselig så kom det frem at
det var et eller annet land nedi Østeuropa.
Så hadde ingen som hadde denne vedvarende skaden.
For der nede hadde de ikke, vipplerse var
ikke et ...
Hadde de ikke satt ord på det?
Nei, det var ikke at de ikke satt
ord på det, men når ingen hadde på
en måte funnet på at det kunne være
en skade, så var det heller ingen som
hadde skaden.
På et eller annet tidspunkt så sluttet alle
leger i Norge og bare, vi setter ikke
nakkekrage på deg, vipplerse er ikke en ting.
Og med det så sluttet folk bare å
bli uforetrygdet fordi de hadde blitt påkjørt bakfra
og fått vipplerse.
Da var det ikke det et problem lenger.
Den diagnosen forsvant.
Men det var jo veldig mange mennesker som
gikk rundt og hadde vondt i nakken og
ble påkjørt bakfra og hadde vipplerskade.
Det er jo mange som har påpekt det,
at det å få en diagnose, det er
på en måte nøkkelen til å få ressurser,
for eksempel tryggdøgninger eller kanskje noen helt andre
ressurser lenger tid på eksamen, på skolen eller
noe sånt.
Det her med at det er så ...
at det er fordelagt å ha en diagnose,
det er det som sjuklyder folk.
Og så ofte så spiller det med en
puss sånn at de kommer dårligere ut i
livet enn det de kunne ha gjort.
Ja, og det har vi jo faktisk vært
inne på i et par innslag opp igjennom
det første året vårt.
Blant annet dette her med at fordi, som
du sier, diagnosen er utløsende for et tryggt
og annet, så får du veldig mye rare
diagnoser, fordi hele velferdssystemet, hele sikkerhetsnettet, er basert
på diagnoser.
Og så er det jo ikke ...
du skal ikke gjøre et stort samfunnsregnestykke før
du ser at det er en ganske stor
del av befolkningen som ikke passer inn i
arbeidslivet.
Bare fordi arbeidslivet stiller større og større krav
til omstillingsevne og sjonglere flere baller på likt
og lære nye ting og sånn, ikke sant?
Og da er det noe spørsmål om mental
kapasitet og annet evne til abstraksjon, andre ting
som gjør at du enten passer inn eller
ikke passer inn, ikke sant?
Og da er det jo en del som
blir gående utenfor og banker på dører, men
blir avvist alle steder.
Og så må det liksom være en sånn
der ørkenvandring i 15 år i Norge, fordi
så lenge du ikke har en diagnose, så
får du ikke noe hjelp av sikkerhetsnettet.
Og så får du til slutt en svær
utbrent eller et eller annet litt sånn vagt
...
Litt tilbake til denne poenget med kvinnehelse eller
nærmere bestemte kjønnsindelt ting.
Vi spøkte jo litt på for et par
episoder med at hvis det var restplasser på
UiO, så skulle vi passe på å ta
det her kjønnsstudieprogrammet som beviste det at desinformasjon
bare fantes på høyre siden.
Jeg må si at dessverre så fant jeg
ikke restplass der, men jeg fant et skikkelig
bra alternativ.
Det er noe på Blindhjernen som heter kurset
KFL 2030, og det heter Aktuelle temaer i
kjønnsforskning, likestilling, rasisme og inkludering.
Det kunne vi tatt med.
Det er kanskje ikke helt nok akkurat det.
– Du har ikke meldt det opp enda?
– Jeg har ikke det.
– Vi får se da.
Hvis det blir sånn rest-restplass og de
virkelig ikke får fylt opp, så kan vi
rekke opp på dem.
– Kanskje det.
– Jeg skal ikke, jeg skal ikke utmeget
på å si at det er ressursløsning når
man tar opp slike passer, men så tenker
jeg at det er ressursløsning å holde dette
kurset i utgangspunktet.
– Ja, det kan du si.
– Ja, jeg vet ikke hvor mye motstand
de får jeg av studentene, de som driver
dette greiene.
Men jeg gjetter jo at det er en
viss, det er ikke et tilfeldig utvalg som
begynner på disse studiene.
– Det slår meg jo at dette er
en sånn supersimpel måte å bare delta på
et eller annet for å få noen studiepoeng
hvis du mangler det, ikke sant?
– Mener du at folk studerer av andre
årsaker enn genuin kunnskapsstørst?
– Ja.
– Kyreskuddom.
– Jeg mener at ganske mange tar et
eller annet tullestudie i et eller annet bare
for å få litt flere studiepoeng, så de
kvalifiserer seg til helt andre ting.
Jeg vet jo at universitetet i Oslo, de
har blant annet et matlagingskurs i Spanien eller
et eller annet, sånn du kan ta.
Da får du studiepoeng.
– Så lenge du får studiepoeng, vet du,
så er det høyere utdannelse ferdig med det.
– Så da blir du godt kvalifisert til
å ha middagsselskap hjemme.
– Hva var det du hadde tatt?
Hadde du tatt automatikk eller noe sånt?
– Ja, versjonsmekanisk.
– Ok.
Fordi kontrollspørsmålet er jo, er det sånn der
at man tar bare fag for å få
godskrevet noen timer eller poeng, eller hva det
er for noe?
– Du må huske at dette er et
yrkesfag for folk som blir møkket opp av
hendene.
– Så de er litt yrkesrettet?
– Dette er videregående skole, vet du.
– Ja, for det hadde vært morsomt hvis
du var elektriker, men du tok litt sånn
mediefag.
Og det er jo ganske parallelt, for det
er jo ganske rart å ta.
– Det der har jeg en morsom anekdote,
og det var, jeg liker godt å ta
sånne tullefag bare for at det er artig.
Så en gang meldte jeg meg på et
kurs som bare heter Antikkens kultur.
Det var en intro-kurs på det og
det.
Da merkte jeg at det var en hel
skokk som kom ned fra tannleggerskolen, fordi hun
tenkte at det var ganske billige studiepoeng.
– Ja, ja.
– Jo, men er det noe du vil
ha i tannlegen din, så er det jo
klassisk danse.
– Klassisk danse, ja.
– Ja, ja.
– Vi startet med å si at vi
har blitt et år gamle.
Blir videre i kanskje to år også.
– Ja, det er jo i veldig stor
grad opp til oss.
– Litt igjen til dytteren også.
– Litt igjen også, men det er klart
de er det så få.
– Men i prosentvis vekst har det vært
veldig bra.
– Det har ikke vært så gærent.
Nå skal vi ikke slå på noe stortrommel
som er større enn det vi tåler.
Så vi har ikke mange, mange, mange litre,
men vi har flere enn vi hadde.
– Jeg var og gikk tur opp og
ned Karl-Jan noen ganger i går.
Alle de menneskene der, de bruker de tallene
som passer de best.
Så hvis det passer best å si prosent,
så gjør de det, og hvis det passer
best å si i kronrøret, så gjør de
det.
Så det er liksom sånn, vi vil øke
med en milliard, men vi har prosentvis, eller
disse menneskene, man er veldig glad i å
snakke om en prosent, for eksempel, i enkelte
boder.
– Ja, nei, og jeg tror vel det
er rimelig å si, det er jo ikke
så godt å holde styr på statistikken vår
der, for nå har vi lagt ut noe
på YouTube også, og det er jo litt
sånn påminnelse til Littra, at vi finnes også
der, og vi setter veldig pris på om
folk ramler innom og klikker like på ting,
så det liksom ser popis ut.
Men der er det jo, der får du
en sånn view counter, og den er jo
ikke så veldig politlig, for den teller om
du bare klikker inn og klikker ut igjen.
Men vi får nå i hvert fall statistikk
på watch time, da.
Og da er det veldig klar økning, vi
har jo ikke markedsført den YouTube-kanalen, og
det er jo småtrir, ikke sant, det er
10, og 20, og 40, og kanskje 200
views på en eller annen video, litt avhengig
av om den treffer en overskrift eller ikke.
Men du ser at watch time, det er
sånn, vokser eksponensielt, da.
Fortsatt ikke mye, men det kommer liksom på
toppen av det vi har på vanlig podcast,
og uten å kanibalisere så langt jeg kan
se, så ser det ut som vi bare
nårbrer ut ved å være flere steder.
Så kanskje en sånn ting vi kunne vært
flinkere til var å lage sånne reels, eller
litt sånn promo-materiale som skapte interesse.
Men jeg mistenker at skal man lage reels,
så burde man hatt litt video.
Nei, fordi sånn en ting vi kunne gjort,
og det er jo faktisk et spørsmål til
de som hører på da, siden vi nå
har YouTube-kanal, så kunne man jo tenke
seg, spesielt på en temaepisode eller noe sånt,
at man hadde en sånn form for presentasjon
som var skjermbildet, og så er pratinga om
trenden samme, men at det er noe å
liksom hvile øya på.
Det kunne jo være en måte å gjøre
det på.
Jeg er litt bekymret for å ta video
av selve innspillingen, fordi vi redigerer bort ganske
mye pauser og sånt for å få det
litt teitere.
Og så skal det sies at vi er
jo mennesker som er skapt for radio.
Vi gjør det minst like bra på radio
som vi ville på X on the Beach.
Så det, men vi får se.
Vi tror vel, jeg tror vel i hvert
fall at det blir et år til.
Det tror jeg også.
Har du noen sviktende motivasjon hos noen?
Nei, altså denne prosentlig sterke økningen i nyttjertallet
gjør jo at jeg blir ivrig.
Og så har vi, siden vi begynte jo
vi tre, nå er vi egentlig seks.
Fordi vi har fått nå oss Bjørn Einar
Dragg, og Peter Hagen og Nicolai Bussatu som
litt sånn semi-fast inventar da.
De er med hele tiden på baksiden som
researcher nyheter og tipser om saker og sånne
ting sånn at vi har noe å prate
om.
Og så stepper de inn og blir med
når det passer seg.
Så da er vi jo en litt større
gjeng enn vi var.
Vi har jo hatt litt gjester og til
og med tilbakevennende.
Det er alltid positivt når de kommer tilbake
igjen.
Da tenker jeg at det var mye av
hans måtte ha vært hyggelig å være innom.
Lars-Petter Solås har vært innom ved et
par anledninger.
Og Jodd K.
Balsersen har vært innom ved et par anledninger.
Og Bent-Johan Mossfjell ved et par.
Og så tror vi vel at Øystein Sjøli
kommer tilbake.
Han har egentlig bare stående i invitasjonen når
han skulle ønske det, tenker jeg da.
Og så kan det godt hende jeg tror
ikke forsvar blir et tema som forsvinner, så
det kan hende vi skal prate med sjak
igjen en gang.
Det kan fortsette.
Og så skal vi sikkert finne noe nye.
Og så skal vi fortsette tror jeg med
å prøve å ta opptak av disse Liberalaften
-arrangementene.
Der har vi jo noen gjester på gang,
og vi har jo en Liberalaften nå tirsdag,
hva blir det?
26.
Ja, det stemmer.
Tirsdag 26.
Som vanlig på Amsterdam.
Det jeg sier er at tiden er fra
18.00 med foredrag, det er hva vi
skal kalle det, fra 19.00. Denne gangen
så lurer jeg på om foredraget har annonsert
18.
Det er nok muligens en feil, men det
kan hende at vi må begynne 18, så
vi lurer til å være litt tidligere ut
enn vanlig denne gangen.
Men det er rett og slett Liberland.
Og Liberland er kanskje ikke alle som vet
hva det er.
Nei, der har vi fått et smalt tema.
Det er altså en niten mikronasjon som holder
til i Donau, var det ikke det?
En sandbank i Donau.
Ja, ja.
Mellom Serbia og Kroatia.
Stemmer.
Hva var det som egentlig var årsaken til
at det ble etablert der?
Det var et eller annet landkonflikt mellom de
to landene, var det det?
Ja, det er et terra nullius.
Det oppstod kanskje den sandbanken fordi elvene avsatte
sedimenter eller noe sånt.
Et eller annet, ikke sant?
Ingen av sidene har gjort krav på det.
Så det er en udefinert nasjonalitet, og da
får du libertarianer i plenen.
Så du blir ikke kvitt med igjen.
Nei, ikke sant?
Det er litt sånn som begge dyrene hjemme
hos meg.
Ja.
Dette føyer seg jo inn i en stolt
tradisjon.
Du har hatt Sealand utenfor Storbritannia.
En gammel andre verdenskrig observasjonsplattform som ble forlatt
etter krigen, og så var det en original
som flyttet ut der.
Ja, for det er vel teknikaliteten at det
er utenfor Storbritanniens territorialgrense, ikke sant?
Mer enn fire kilometer ut på sjøen.
Så han flyttet ut dit, så det er
klart en selvstendighet.
Det er jo faktisk en litt artig historie,
for at han brittiske myndigheter var jo ikke
noen veldig anerkjent over dette.
Men han var så aggressiv han fyren.
Så det var jo en periode hvor marinefartøy
som kom for nær ble skutt på.
De fikk varselskudd da.
Så tenkte jeg at dette er ikke noe
å masse med, han får noe bare å
sitte der på plattformen sin.
Så han ble liksom latt i fred.
Og så var historien, fordi slik man blir
anerkjent som nasjon, det er jo at andre
nasjoner anerkjenner deg.
Og en av måtene de kan gjøre det
på er jo ved å sende ut diplomater.
Og det som skjedde på et tidspunkt var
at det var to tyskere som satt seg
bort med våpen og greier og reiste ut
til Silheim for å erobre det.
Og gjerningen er sånn, han var jo forberedt.
Så han tok dem som krigsfanger.
Og forlangte at Tyskland sendte diplomater for å
få dem tilbake, hvilket de gjorde.
Så han anser seg som anerkjent av Tyskland.
Hvordan fungerer forsyninger når du bor og lever
på en slik plattform egentlig?
Problemet var, han fyr som begynte å dø
for lenge siden, familien han som har tatt
over, det de har levd av er jo
å gi ut frimerker og pass og sånne
memorabilier.
Sånn suvenyrer liksom.
Så det er sånne her turist greier på
et vis da.
Og så tror jeg de har tatt imot
noen serverer.
De er jo midt ut i havet, så
det er greit med kjøling og sånne ting.
Jeg tror Pirate Bay en stund var hostet
på den der plattformen.
Akkurat etter, ja.
Ikke sant?
Og så tror jeg ikke det er noe.
Det er ikke så mye prosjekt lenger.
Jeg tror det er i ferd med å
ramle sammen, men det har jo vært litt
morsomt, og det er en artig Wikipedia-artikkel
på det, og det er morsomt å sette
seg inn i.
Men det er jo ikke det eneste, ikke
sant?
Det er jo flere sånne småtinger rundt omkring.
I Danmark så var det en sånn virtuel
nasjon.
Altså det var en sånn cyberspace-nasjon, som
du kunne bestille statsborgerskap i.
Og selvfølgelig noen problemer med sånne internasjonale anerkjennelser
og sånt der også, men jeg husker ikke
hva den heter, ja.
– Får man sendt diplomater inn i cyberspace?
– Nei, det kan du si.
Og så har du jo på et vis
en innovation sånn når du kommer til...
Selv etablerte nasjoner finner nye måter å gjøre
dette på.
Du kan jo få sånn der e-citizenship
i Estland for eksempel, som gjør det enklere
å drive business.
Og det er det mulig å få uten
å møte opp på et kontor i Tallinn,
det som.
Og det er jo en viss innovasjon på
området.
Og så har du sånne ting som Free
State Project, som vi har snakket om.
Det er jo ikke en selvstendig stat på
noen vis, men det er jo visse ambisjoner
om å løserive New Hampshire fra USA og
sånn.
Litt tongue-in cheek for mor og skyld,
men sånne bevegelser er det jo en del
av i USA.
Nordkalifornien vil løserive seg og det er en
sånn der verdighet.
– Det som er greia, hvis du begynner
å lese på sånne målinger rundt USA, så
er det veldig...
Det er stor om det er befolkningen som
ønsker å få sin stat ut av USA.
Texas er ganske gira på det, eller mange
i Texas er det.
– Men også Kalifornien.
Kalifornien har nesten like høy andel.
Jeg tror det er borte nesten 40%
som sier at de vil ha løserive seg.
– Det er en velstående stat, så det
gir jo ganske mye mening.
– Ja, og det er klart så mange
som flytter derfra nå, så må de jo
få satt opp noen gjæler før det er
tomt.
– Jeg bare ringer Støre, han har en
løsning hver, den kalles exit-skatt.
– Det er andre sider, for eksempel fristaden
Kristiania, der var jo politiet ikke inn der
en stund.
Da er staten oppe i voldsmonopol, da er
det jo slutt der.
– Det kan man jo si at det
ligner litt på blitz i Oslo.
– Ja, det kan vi si.
Større områder selvfølgelig.
– Men det er en lovløs tilstand som
blir en normal tilstand.
– Det sier seg at Kristiania og politiet
går inn der nå.
– De gjør det nå, ja.
Ellers er det noen som har fått litt
oppmerksomhet, Prospere, som ligger på Norge utenfor Honduras,
som er egentlig mer en free trade zone,
men som er i høy grad selvstyrt.
Det er jo typisk sånn at du har
trekkmillionærer som flytter dit og sånt.
En helt mikronasjonær, vel kanskje ikke egentlig.
Jeg har ikke et flagget, men det er
jo mange som har.
– De har samen nå.
– Jo, så har du jo masse sånn.
Du har ting som Hongkong og Makao og
Singapur for den del, som er litt sånn
i en eller annen særstilling, historisk eller omstendighetsmessig,
og så har det blitt sin egen lille
greie.
Det er ikke helt det samme som Liberland
ut i Donau, men det som er interessant
med det er at disse mikronasjonene, og fortsett
på det, Luxemburg, Andorra, Monaco, de får til
en del ting som er verdt å få
til.
Det er økonomisk vekst, de gjør ting litt
annerledes enn større nasjoner.
Det er bra vi har dem.
Det hadde vært fint å ha flere av
dem.
– Og så har man jo en litt
sånn et sært norsk forsøk nede i Agder,
hvor man prøvde på en måte å etablere
et slags liberstad.
– Ja, det hadde jeg glede av.
Vi kjenner jo flere som er med i
det prosjektet.
Jeg driver jo seilt ned med en kollega
til Kristiansand, og har blitt pratende litt med
familien hans, og da kom det opp, helt
uten videre, at det der liberstad-greia er
noe rare greier.
Jeg kjenner ikke folk her.
– Ja.
– Vet du hvordan det går med det
prosjektet?
– Nei, trått.
Det er en måte å si det.
Jeg tror ikke det er en planke som
har blitt brukt til å bygge noe som
dette enda, hvertfall.
– Nei.
Men uansett, det kommer altså to karer som
representerer Liberland til Café Amsterdam, og det er
en kar som heter Manuel Leins, kanskje, og
en som heter Frodo Borge, og de er
jo da Liberlands representanter, så det må vi
kanskje kalle oss Liberlands diplomater, da.
– Nå er vi anerkjent som nasjon.
Vi har fått diplomater fra...
– Altså, vi skal nå være mottakere for
et statsbesøk.
– Vi skal forsøke det.
– Ja, det var noe...
Nei, ok, vi skal ikke nevne det.
Unnskyld.
– Men uansett, hvis du synes det er
litt spennende, så kom til Amsterdam tirsdag 26.
august 18.00, og så er det liberal
aften hver fiste tirsdag i måneden.
– Og det er kald øl.
De har veldig mye forskjellig øl.
Jeg tror de har en 2-300-type
der, så det er godt med å velge
mellom.
Så kommer det litt frimsel med fredag.
De har ganske gode fredagsholder utover høsten.
– Ja, tør vi å komme med noen
navn?
– Vi har en ikke helt ukjente just
-professor som har ikke lov til å komme
en tur innom.
– Moldtubak Høgberg.
– Moldtumyr Høgberg.
Hun har sagt hun skulle komme innom, og
så kommer det en noe...
Jeg finner den ikke kontroversiell, men mange har
på en måte et hatforhold til henne.
Internasjonal gyss og diplomatig greie.
– Folkerett.
– Folkeretten.
Hun kommer da fra Folkerettsinstituttet.
Ja, Cecilie Hellestveit.
Hun kommer nok en tur.
Nå husker ikke jeg hvem vi har noen
navn til på blokka.
Ja, men sånn.
Det er interessante foredrag, interessante samtaler.
Nå er det vel slik at begge de
vi nevnte nå kommer vel med bøker også
omtrent når de kommer, så det blir vel
anledning til å plukke opp en bok eller
to.
– Vi vet jo at det er flere
som kommer med bøker utover høsten, så vi
har et par flere ideer av den sorten.
Og så har vi jo vært bitteritt i
samtaler med han Karlssom som startet Cannabis Café
på Bislett så vi får se om han
dukker opp og holder en liten...
Du kan snakke litt om det.
– Roar Mikkalsen.
– Ja, stemmer det.
– Den Cannabis Caféen den er stengt igjen,
den er ikke sånn.
– Det gikk ganske fort igjen.
– Ja, så når vi snakker om selektiv
håndhevelse av loven, så not here.
– Jeg tror faktisk det tok tre timer
eller noe sånt før politiet valgte.
– Og det er klart, han melder jo
fra til politiet selv «Jeg kommer til å
opprette Cannabis Café er på dette tidspunktet velkommen».
– Da åpner dørene.
– Men det er jo interessant at politiet
velger at det er noe vi må slå
ned på når det er forbrytelse uten offer,
mens når det er forbrytelse med offer og
vi ikke liker offere, så kan vi ha
det så godt.
– Hva er det de kaller det?
Det er opp til politiets diskresjon å velge
hva de skal opprette.
– Også kjent som selektiv maktutøvelse, som er
det nøyaktige motsatte av en rettsstat.
Så det skylder politien forklaring på.
– Ja, ja, ja.
Apropos selektivt, hvis vi er klare til å
hoppe litt på tema.
– La oss gjøre det.
– Nå er det jo noen som skal
betale mindre skatt enn andre, bare fordi de
tror de har loddtrekning.
– Ja, det er det.
– Og det har vi jo snakket om
før.
Faglig sett er det interessant for de som
er faglig interessert.
– Ja, det er klart.
La oss ta saken først, så vi har
satt skapet der det skal stå.
Finansdepartementet med Jens, de vil jo gjøre et
eksperiment.
De vil plukke ut en del folk, og
så vil de gi dem lavere skatt for
å se om det gjør at de jobber
mer.
Det er jo et interessant spørsmål.
– Det er jo flere interessante spørsmål.
En er om de jobber mer, en annen
ting er jo hvordan vil deres økonomi utvikle
seg over tiden når de faktisk får denne
fordelen kontra alle andre.
– Ja, absolutt.
Kjempeinteressant spørsmål.
Men det som er rart da, det er
jo at det skjer en loddtrekning så folk
som ellers er på alle mulige måter like,
de får forskjellig skatt.
Så du får en sånn forskjellsbehandling av folk.
Og det er veldig rart, mye fordi at
statsstyret innebærer at alle skal ha de samme
rettighetene.
– Ja, likhet for loven.
Det er et basispremiss for de fleste.
Og det å vanne ut for det du
gjør er å vanne ut tilliten til institusjonen,
ikke sant?
Hvis dette tolkes på feil måte da.
Vi kunne jo si at hvis alle var
økonometrisk interessert nok og synes «ja, men dette
er jo et spennende prosjekt og dette får
vi noen faglige ut av».
Og at alle var game for det.
Så ja, fair enough.
Men den der når du ved tvangsmakt skal
behandles forskjellig og Per og Paul som er
ellers helt like, plutselig får ulike skatterater for
samme jobb og samme situasjon og samme omstendigheter.
Så er det noe med at da føler
du ikke at du blir, da er det
fort en av dem som føler at «det
er ikke helt sikkert at jeg synes det
var greit».
– Nei, du kan jo tenke deg hvis
det var sånn på jobben din at det
var en sånn lotterielement i lønningsposen så kan
du si at det var ikke særlig for
deg den dagen da du traff loddet med
nullene liksom.
– Nei, men jeg mener det kunne faktisk
vært mer akseptabelt fordi da kunne du sett
for deg – Du kunne akseptere lotteriet, selvfølgelig.
– Jo, men du kunne sett for deg
at det var et systematisk lotteri over tid.
Sånn at du liksom, du vet at ditt
lodd kommer i fremtiden eller et eller annet
sånt at det bare er en praktisk innretning
på at i år var det min tur
og neste år er det din tur liksom.
Men dette er jo ikke det.
Dette er en engangsgreie som bare gir en
sånn ubetinget fordel til noen og ikke fordel
til andre.
– Men la oss ta motivasjonen da, for
motivasjonen er jo helt streit nok.
Hvis man driver økonomi som fag så er
det litt sånn, for du kan jo egentlig
bare observere verden sånn som den er og
så er det i ganske få tilfeller at
du kan sette opp et eksperiment inne på
et laboratorium og ha helt kontrollerte forhold, altså
hvor du ser sammenhengen mellom årsak og virkning.
Det er sånn som du kanskje kan i
fysikk og den slags.
Det er klart at for økonomer så er
fysikk og det er sånn storebror vitenskap skulle
vært sånn for oss også.
– Det heter bare fysikk, det heter ikke
vitenskap til slutt.
Vi har litt høyere status.
– Jeg skjønner jo godt det at Jens
synes at dette er kjempegøy og dette må
vi gjøre.
Men så er det jo litt sånn, men
det er litt det med at det er
uredferdig.
Det er et poeng, men jeg har også
en litt mistanke om at det er noe
annet som er litt muffens med dette prosjektet.
Det har litt å gjøre med hvordan transmisjonsmekanismen
er.
Nå snakker jeg økonomsproblemer.
Men det er jo sånn at jeg tror
det at hvis du her er jo tanken
at du skrur på en liten bryter og
så ser du hva skjer i andre enden.
Men jeg tror på at sånn som folks
vilje til å jobbe, det henger mye mer
sammen.
Det er mye mer en sånn kultursak.
Det henger sammen veldig mye.
Hvis du skaper en kultur hvor det er
det å jobbe er høyt verdsatt og det
å jobbe blir verdsatt også.
Både med at du trener på jobb og
det at folk synes at du jobber, det
er jo skikkelig bra.
Så jeg tror kanskje at det Jens kommer
til å oppdage at det kan se ut
som en ganske svak sammenheng mellom skatteinsentiver og
folks arbeidstilbud.
Mens egentlig så tror jeg at har du
skapt en bra kultur for jobbing, så vil
den sammenhengen være ganske sterk.
Interessant eksempel, jeg husker ikke om det var
bankkrisen eller før den tid som er noen
år siden.
Men det var ganske mange som mistet jobben
på et tidspunkt.
Det var folk med litt sånne posisjoner som
banksjefer og da var det jo et ganske
kjent fenomen at folk fortsatte å gå på
jobb etter at de hadde fått sparken.
Og man la til rette for det på
jobben også.
Det var et sånt der rubber room som
du kunne sitte i og lese avisen.
Så kunne du gå med stresskofferten din og
møte opp på jobb som du gjorde dagen
før og uka før, men du fikk ikke
lønn og du hadde ingenting å gjøre.
Men det var bare sånn for å opprettholde
ansikt og status og det er jo en
sånn kulturell ting på et vis.
Uten jobb så er du ingenting.
–Nei, du har jo sett filmen Falling Down,
eller hva?
Så uten jobb er du ingenting.
–Eller mye mer.
Falling Down er jo en helt fantastisk film.
Den er legendarisk på så mange nivåer.
–Så morsom.
Det vet du hva, apropos det.
Min eldste har ikke flyttet inn i egen
leilighet og i første etasjen der så er
det en sånn army shop som heter Pentagon,
tror jeg den heter.
Og inne der så har du stilt opp
en sånn utstyringsstykke med sånn naseuniform og sånn
hakekors armbind og sånn tyskerhelm og sånn.
Så jeg kom jo alltid på den der
scenen fra Falling Down hvor han innehaver en
sånn army shop, liksom han skal da gi
bort en boks med sånn cyklon B på
til rollekarakteren til Michael Douglas.
Men det var en avsporing.
Jeg hadde egentlig tenkt å trekke denne historien
med skatteeksperimentet over til noe annet.
Og så vet du, når det kommer til
valget og sånn snart så springer det mye
sånn politisk potente saker i avisene.
I dagens næringsliv så dukket det opp en
sak om at i Sverige har de jo
toppet den der formiddsskatten og så har vi
som du sikkert vet så har vi formiddsskatte
i Norge og de har fjernet sin formiddsskatte
i Sverige.
Og poenget i denne historien i dagens næringsliv
var at det var noen akademiske økonomer som
hadde sett på det og mente at effekten
av å ta bort formiddsskatten den var svak
altså med andre ord gevinstene for eksempel i
form av nye jobber de var svake i
forhold til at staten ga opp skatteinntekten.
Det tror jeg er litt sånn samme greie
at det blir for sneve sammenheng mellom årsak
og virkning.
Det er det som svenske politikere sier at
vi egentlig hadde en ganske massiv oppblomstring i
kreativ virksomhet sånn at igjen så tror jeg
det er det å bygge en kultur for
innovasjon og nydeskapning.
Der tror jeg det er et stort potensial
hvis du bare ser på sånne veldig små
konkrete sammenhenger som ned med skatten, hvor mange
jobber det blir så kan det se størselig
ut men i virkeligheten så tror jeg sammenhengen
er ganske sterk.
Det er en litt større helhet i det,
for eksempelet er jo den der valgkampanjen til
venstre siden fra forrige stortingsvalg hvor det ble
en sånn veldig utilslørt, nå skal vi faen
meg ta det rike innovatører og næringsliv nå
er det deres tur, nå skal dere få
smekk og det skal de ha for at
det har de gjort og folk rømmer og
du må nå ha exit skatt på 40
% for å prøve å holde folk inne
og få en menneskeretts sak mot deg og
det er liksom, når du snakker om kultur
og det der å heie litt på flere
enn Bjørn Lærde og Håland når du er
seriegrunner og har bygd opp arbeidsplasser og bedrifter
og alt du får er kjeft og mistenkeliggjøring
og en sånn, du er ikke et ordentlig
menneske og du er ikke opptatt av fellesskap
og fy faen ta deg ass, fra folk
som ikke har skapt en dritt Det er
en hemmelig rar tankegang typisk SV-tankegang at
hvis du skaper noen verdier så er det
ikke dine verdier, det er fellesskapets verdier som
skal fordeles kaket bare er der You didn't
make that Nei, ikke sant?
Sånn snakker en mann fra sosialistisk statistikkbyrå, sentralbyrå
Jeg hørte et podcast, jeg husker ikke hva
han heter han var redan en sånn typ
grunderfyr han fortalte at han startet opp dette
selskapet så lå det et annet selskap som
bare lå mer eller mindre rett på gata
og dette var noen sånn tech-greier Kan
ha vært i hvert fall så fortalte han
hvis denne ideen stemmer om at han har
ikke skapt dette selskapet, det er liksom bare
de ansatte så betyr jo det at alle
de ansatte i det selskapet som lå etter
hverandre ved veien og drev med akkurat det
samme de var jo helt ubrukelige, fordi de
var store, og så startet han, og så
er det selskapet hans mye, mye, mye større
enn de, altså det er sånn magnitude-selsesforskjell
på disse to selskapene, og da er spørsmålet
hvis det bare er de ansatte som skaper
verdien hvorfor er ikke da disse selskapene like?
Jeg synes jo det er morsomt også når
de siste årene så har jo Elon-hatet
gått ut over alle støvleskafter, ikke sant?
Og du kan kritisere Elon for mye for
han er ute og seile på litt politiske
ting og har litt rare ting for seg
og han der dykkeren som skulle redde folk
nede i Thailand og ble sånn pido-gai,
sånn.
Elon gjør mye rart men det han faktisk
får til det er jo å innovere og
få selskapet til å funke og få skala
på det det er han faktisk flink til
og det blir ikke noe av uten Elon,
ikke sant?
Sånn, ja visst, faen er det mange flinke
ansatte i Tesla og i SpaceX, ikke sant?
Sånn, ja, åpenbart, men de kommer jo og
de samles fordi Elon klarer å sette opp
disse miljøene og få folk til å ha
lyst til å jobbe der, ikke sant?
Tesla og SpaceX er liksom top 2 valg
for ingeniørstudenter fra MIT sånn, det er dit
de vil, fordi de har lyst til å
jobbe med Elon, de har lyst til å
være med på det cutting edge av teknologi
og innovasjon.
Det er der det skjer, ikke sant?
Ja, også kan du liksom, du kan komme
og slå beina under det og si at
Elon er bare en sånn rik bemidlet arving
fra Sør-Afrika som kommet inn og fått
alt servert på et selvfølgelig og det er
ikke litt sant engang, ikke sant?
Du kunne satt nesten hvem som helst andre
i samme posisjon som Elon og det hadde
blitt ingenting av det.
Som Tesla, som grunnlagt av et par andre
karer, og Elon kom inn tidlig, men det
var ikke før Elon kom at det ble
noe av, ikke sant?
Fordi de satt jo bare og knåta og
drant penger, og så er det denne industrialisten
som skjønner hvordan du liksom skal sette legoklossene
etter hverandre for å få dette til å
funke, og få det til å funke på
sikt, og få det til å få skala
og alt det der, og det å undervurdere
den rollen så til de grader som vi
gjør i Norge.
Det som er så sprøtt i Norge, vet
du, det er jo det at det har
på en måte gått bra likevel, for det
har liksom falt inn oljepenger hele tiden, så
på en måte har staten satt i gang
masse virksomhet som selvfølgelig da har ingen virkninger
på privatsektor og ender oppi, folk slomler da
på enten på den eller andre måten.
Men liksom, ja, nå blir du litt eldre
på en eller annen måte, du blir tomt
for oljepenger og litt sånn, eller du blir
i hvert fall tomt for olje i A
- og A-bøen, da.
Og da blir du veldig tøffere, du tror
du kommer til å savne de grunneren i
dag, sånn.
– Ja, men det har skjedd noe veldig
positivt i verden, fordi da Trump innførte sånn
12-krig, så var jo plutselig alle lefter
i hele Europa, var jo plutselig helt klare
på at 12 er det dummeste du gjør.
– Du, det har du helt rett i,
Vegard, så plutselig så gikk det et lys
opp for alle lefter.
– Ja, og det er jo veldig greit
å være oss, vi trenger ikke gjøre noen
ting for å si det vi alltid har
sagt, og nå er plutselig alle enige med
oss.
Ok, hva har Trump gjort siste uka?
– Nei, det har han ikke gjort.
– Han har, han har, den amerikanske staten
har kjøpt seg opp i Intel.
– Det har han gjort.
Det, han har jo blitt helse- enteparti,
eller kanskje han har blitt …
– Eller arbeiderparti, eller høyre for den der.
– Ja, ja, ja.
Det er jo nesten sånn, det er nesten,
hva heter han helseministeren?
– Vestre.
– Vestre, ja, det er nesten sånn, det
er Vestre vårt næringsminister her.
Her skal vi kjøpe oss opp i Intel
for å sikre sånn strategic chip supply, sånn
faen, altså.
– Og jeg må jo bare tolke samfunnsstrømmene
slik de er.
Nå gir det en uke, så er hele
venstresiden, det er jo helt idiotisk at staten
skal sitte og eie ting.
Sånn kan vi ikke holde på.
Det blir dårlig allokering av ressurser.
– Hadde det enda vært så vel.
Du, nå kommer jeg på noe jævlig, noe
rimelig rart, det var ikke egentlig meningen å
gjøre onn bak mikrofonen, men du liker jo
å ha ila, vet du.
– Ja.
– Så jeg tenkte, de her tror jeg
du setter mer pris på enn meg.
Dette er noen sånne, manskettknapper.
– Manskettknapper med Tesla-logo.
– Tesla-logo.
Ja, det blir Elon-premie til deg i
dag, Vegard.
– Takk.
– Det var godt tajma.
– Ikke sant?
– Det var ikke planlagt.
– Nei, nei.
Et litet poeng til, sånn med disse økonomieksperimentene.
Jeg tror kanskje, mitt argument her, nå er
litt til fordel for den østerrikske skolen, for
den har jo gjerne vært litt sett litt
ned på, for den er ikke sånn matematisk
og alt det her.
Den tar mer hensyn til hvordan en aktør
vil agere rasjonelt.
Og jeg tror på en måte at hadde
den typen tankene ligget mer til grunn, for
vurderingene av dette skatteeksperimentet, eller det her med
formidelsskatten i Sverige, så tror jeg man ville
tenkt på det annerledes.
Man ville tenkt på det bedre enn det
man gjør når man har den typen bappel
man har fra Oslo skolen, eller hva du
kaller det.
– Stoltenberg er jo toppstudent fra Oslo skolen.
Han har gått på universitetet i Oslo, tidenes
beste eksamen i sosialøkonomi eller et eller annet
sånt, og han er åpenbart flink i faget
sitt, men han har en bestemt retning på
det.
Og når du sier den østerrikske skolen, så
er vel den store forskjellen for meg som
lekmann i hvert fall, er at den Oslo
skolen og en del av disse gjeldende økonomiske
skolene er veldig mekanistiske.
– Og derfor får du det eksperimentet, for
du gjennomfører den typen mekanistisk tenkning når du
gjør faget ditt.
– Ja, økonomien er en samling tannhjul i
en stor girkasse, og så fikser du litt
på ett tannhjul, og så påvirker det helt
forutsigbart alle de andre tannhjulene.
– Og her skal du kunne fokusere litt
på akkurat det tannhjulet.
– Og så er det bare å få
optimalisert hvert tannhjul, og så er økonomien perfekt.
Går du til den østerrikske skolen, så er
det en sånn du har med deg mye
tidsforsyntelse og holdninger og staggering av produksjonsprosess, ikke
sant?
Fordi ting tar tid å skape, og vilkårene
underveis gjelder, så det er mye greier som...
– Ikke minst så har du respekt for
det der at verden er grunnleggende sett uoversiktig.
Du kommer ikke unna akkurat det.
– Nei, og tanken er at det er
en maskin som overgår modellene i kompleksitet, så
da må du nesten respektere denne samfunnsmaskinen, økonomimaskinen
for å være så kompleks at det å
ha desentraliserte beslutninger og rasjonelle beslutninger i bånd
er det beste deduktive utgangspunkt for å forstå
hvordan økonomien fungerer.
Nå spør jeg mer enn jeg sier, altså.
– Det er jo ikke sånn det er,
ikke sant?
Det er jo på sett og vis en
mer intuitiv måte å forstå økonomien på.
Du tar utgangspunkt i hvordan én aktør jobber,
så regner du med at mange kommer til
å ha en lik vannferd, ikke sant?
Så jobber du ut fra det.
– Mens disse andre, ja...
Keynesianerne og...
– Skal vi snakke om noen regressioner?
– Ja, og da begynner du med store
likninger på samfunnsnivå og går ned, ikke sant?
Det er litt sånn ovenfra nedtenkning.
En svær samfunnsmodell, og så bryter du den
opp i sine komponenter, og så får du
denne litt mekanistiske tankegangen etter hvert.
– Ja, hele poenget, ikke sant?
Bare bak i denne hele årsleskolen er jo
det at du skal sette på en modell
som representerer økonomien, og så kan du styre
den.
Det er vel derfor du har disse pysse
citatene fra Hovelmo om når Sovjetunionens bruttne nasjonale
direkte overstiger USA og så videre.
Ja, ja.
Noe om det, tror jeg vi sier.
– Utrolig hvilke økonomiskoler som vinner frem, må
man si.
– Ja, det er rart det, det.
– Ok.
Vi minner igjen om Liberalaften på tirsdag, altså
i morgen, når vi publiserer dette, tror jeg.
– For den som er genet, lengst inne
i lokalet, oppe på et lite podium, pleier
vi å være.
– Ja.
Døren er ofte, de er som skyvedørene, det
er bare å dra ut til siden og
komme inn.
Vi har kun de ene for lyden sin
der, ikke for å stenge folk ut.
– Og hvis du lurer på hvem vi
er, og hvem andre er, så bare se
etter den gruppen som bare har menn.
– Ok.
– I hvert fall veldig tett på.
– Ok, takk for i dag.
– Takk for i dag, ha det bra.
Takk for at du hører på Sidelinja podcast.
Vi vil gjerne noe bredere ut, så hvis
du snakker om oss, deler oss, eller anbefaler
oss i podcastappen din, så er det høyt
verdsatt.
Hvis du heller vil snakke med oss, i
form av ris eller ros, kritikk, spørsmål eller
noe annet, så finner du av kontaktinfo på
sidelinja.transistor.fm