Da har vi en liten advarsel før denne
episoden begynner.
Det gikk litt i ball for oss da
vi snakket om statsbudsjett, ser du?
Ja, det gikk litt i ball for meg
faktisk.
Det var ikke du som gjorde feil, Harne.
Men jeg hadde lest et tall på 3000
milliarder, som jeg synes er helt sprøtt for
et statsbudsjett.
Det viser seg at det er feil tall.
Det er ikke 3000 milliarder i statsbudsjett.
Nei, men det er det i total kontantstrøm
til staten.
Så det er bare litt feil sjonglering av
begrepet.
Ja da, men det betyr at vi kranglet
litt med oss selv og staten i begynnelsen
av denne episoden, basert på dette gale tallet.
Og jeg vil jo si at vi reagerer
helt riktig på det gale tallet.
Men vi korrigerer oss selv etter hvert, men
vi vil bare si fra før episoden begynte,
så folk ikke sitter og irriterer seg jævlig
over at vi bruker feil tall.
Velkommen til Sidelinja, podkasten for politisk innløsning.
Og for folk som har gledet seg kjekt
ut fra statsbudsjettet og nå har vant kaven
sin.
Og brilleslanger.
Rundt bor i dag en bebrillet Arne Eintagen
og meg selv, Vegard Nøttes.
Åja, ikke bare det med å kveste blyanten
også til noe som statsbudsjettet har kommet.
For det har det nemlig.
Det har det.
Alles favorittregjering, regjeringens større, har lagt frem dette
berømlige dokumentet.
Absolutt.
Hva skrev du av det, Vegard?
Har du dannet deg med bildet?
Nei, altså, jeg må innrømme at det bildet
jeg har dannet meg, og det er sånn
helt på intuisjonen, var at jeg skrev en
artikkel for det som føles som veldig få
år siden, hvor jeg refererte til størrelsen på
statsbudsjettet.
Statsbudsjettet er tross alt hele.
Så skrev jeg 1850 milliarder eller noe sånt,
og så var det 1650, fordi jeg hadde
funnet feil dokument eller noe sånt.
Så jeg husker det beløpet, fordi jeg gjorde
feil på det, og så i løpet av
et par år ble denne artikkelen riktig likevel.
Det gikk fortenkt, kanskje.
Men det føltes som at det tok noen
år før den ble riktig.
Nå jeg nå i år ser at det
er 3000 milliarder, og det føles som to
år etter at denne artikkelen ble riktig.
Det er nok ikke helt sant, men det
er min opplevelse av det, så det er
bare helt sprøtt.
Og så ser jeg jo samtidig at de
voksne i rommet sier at dette er et
strampudsjett, som vi lever ikke på samme planet.
– Nei, jeg er jo en positiv type,
ikke sant?
Så jeg tenker at jeg er egentlig positivt
overrasket av denne gangen.
Og det kommer nok med noen forbehold, men
vi kan ta litt etter hvert.
Det som er greia, er at jeg tinsyns
at Arbeiderpartiregjeringen har skjerpet seg litt.
Hvis du husker tilbake den gangen, det var
Støre og VD-en som styrte skjøppet.
Det var fæle saker, altså.
Da fant de på verden sånn tull.
Nå som VD-en er ute, så tror
jeg på en måte at det hjelper egentlig
en god del.
Og det skal jeg innrømme at jeg også
har inntrykk av, at det kunne vært verre.
Og det er kanskje det som er definisjonen
på et strampudsjett.
Det kunne vært verre.
– Ja, og så er det selvfølgelig andre
som forteller denne historien på nytt og annet
måte.
Det er folk som sier det at, «Nei,
nå har Jens Stoltenberg kommet tilbake, og han
skal ha litt dårlig med sysaken og sånt».
Kanskje det er litt i det, eller kanskje
det er sløsepopulismen som har truffet Arbeiderpartiet, så
de er litt redde for vanvittig pengebruk, og
det vil de være litt forsiktige med.
Og det er klart at det gjelder jo
ikke på total, for der er det vanvittig
pengebruk.
– Ja, og så ser jeg jo i
Skravleklassen, så er et mye-brukt narrativ at
dette er Jens sitt testament.
Det er «Nå driver han voksenopplæring for de
andre som han skal ta over, slik lager
man ansvarlig budsjett, vær så god».
– Ja, ja, ja, ja, ja, ja.
Det kan nok hende.
Og så, jeg husker et av poengene i
den der boken «Landet som ble for rik»,
det var jo det at Jens på en
måte ga opp å drive en egentlig fornuftig
budsjettpolitikk.
At det er Bondevik vant på med hovedsak,
med kontanstøttehøydingen.
Så bare ga han opp, da.
Men det er mulig at han nå tenker
på den historiske arven sin, og sier at
«Jeg har lyst til å gå inn i
historien som en fyr som viste ansvar, og
som skjønner økonomi, og som dro Norge i
riktig retning».
Det er ikke helt umulig, det.
– Altså, jeg har de der 1800-milliardene
kontra 3000.
Jeg skjønner at det er jeg som ikke
har fulgt med, men jeg var faktisk ikke
klar til å basere 2000 milliarder.
– Nei.
– Så derfor er jeg litt sånn «Åh,
i helvete, er det som har skjedd her
?».
Men det man har lagt merke til de
siste dagene, er at de har jo da
noen områder de har kuttet på, og det
er jo blant annet noen av VD-områdene.
– Ja.
– Og det må jeg jo si at
jeg synes er veldig artig, fordi det er
da subsidier på ferget, og så er det
sånn kutt av studielån hvis du bor i
distriktskommuner.
– Det er veldig rart, egentlig, for det
er sånn en mekanisk regel, for SSB rangerer
kommuner etter hvor langt de er unna et
sentrum, det er en teknisk definisjon, og hvis
du er i riktig kategori, da får du
kuttet studielån litt.
– Ja, og det var sånn Indre Troms
og Finnmark hadde sin egen kategori, og andre
arbeidsgiveravgift og sånne ting, og hvis du er
i Yttre Troms, da blir det høyere arbeidsgiveravgift.
– Det er mye sånt.
– Bare i Oslo får du straffavgift.
– Ja, ikke sant.
– Men det morsomme med de kuttene der
sånn, er jo da at Støre og Vestre
har jo da sittet gjennom valgkampen, og hardnaket
påstått at hvis de der ondskapsfulle menneskene i
Høyre og FRP kommer til, da blir de
kuttet i nettopp disse ordningene.
– De usosiale typerne, de har tenkt å
kutte i gratis ferge, og kutt og lettelser
i studielånene for folk som bor i distriktskommuner.
– Og det hadde vært for gærlig.
– Det hadde vært ille.
– Ja, og så kommer jo politikkens realiteter
da, og hvis man leser dette overfladisk, så
kan man jo tenke at, ja, ja, du
sto i valgkampen, og så sa du noe
i kampens hete, og så kom du på
budsjettkonferansen, og så traf realiteten deg, og så
var det dette du måtte kutte likevel.
– Ja.
– Og det kan man jo hvertfall tolke
ut av Vestres reaksjon på at dette ble
påtalt første gang, for da sa han at
det syntes han ikke han hadde løyet om,
og så …
– Det stemmer, så Vestre har egentlig forandret
historien ditt, altså først så hadde han egentlig
ikke sagt noe, alt av kanskje det bare
ble valgkjøft, men så etterpå, så etterhvert så
hadde han liksom sånn …
Jeg tror ikke det var noen som hadde
fortalt ham at dette her, her må du
jo krype etter korset ordentlig.
– For oss er jo det litt ubeleilige
som kommer frem, er at budsjettkonferansen til regjeringen
var lenge før valgkampen, så disse nissene har
jo sittet og visst hva de skulle gjøre.
– Så da har vi faktisk hatt Juge
-Jan!
– Ja!
– Så så hadde Juge-Jonas sånn selskap,
det hadde vært rart.
– Men skjønner du, det er jo ikke
noe rart at man kaller den for Juge
-Jonas.
– Nei, så det er det ikke.
– Fordi det er jo liksom sånn, det
er blanke, ubesuddlede løgner.
– Men da er vi inne på Vestre.
Jeg tror han blir, han føler seg nok
litt snurt, ikke bare på grunn av denne,
jeg skulle si, egentlig kanskje mest i sånn
artige historien om at det her gikk ikke
tydeligvis i ball for Jan Kristianen.
Men han har jo …
Så det er en del påpekker med dette
budsjettet, som er grunnen til at det egentlig
er, hva jeg kaller positivt overrasket.
Og det er jo det at de reverserer
en god del av det som kalles aktiv
næringspolitikk, som betyr at …
Ja, hva skulle vi si, at staten skal
bestemme hva vi skal holde på med her
i landet, og de blarer opp Pers penger
for å betale Pols nye batterifabrikk, for eksempel.
– Ja.
– Og det skal det bli mindre av.
Og det er, vil jeg si, det er
…
Det var et anstendig valg.
– Det er jo lovlig sent å komme
på at dette er en god idé.
– Ja.
– Det må jeg si.
– Det er det.
Men det er derfor jeg sier, det er
mulig at denne historien har ikke så mye
med gjensynssyre, som at sløsepopulisme har nådd Arbeiderpartiet,
også de har skjønt det der at folk
reagerer på avsindig pengebruk.
Og de gjør nok mest på sånne enkeltsaker,
da.
For det er sånn …
Ja, Morrow, for eksempel, en sånn batterifabrikk-ting.
Sånne ting, det trygger folk.
Men jeg synes at totalen av pengebrukken her
er der den er.
Det tror jeg folk ikke …
Altså, folk flest reagerer ikke egentlig på det.
In fact, det slår meg egentlig …
Når jeg overhører folk snakke i lunsjen på
jobben, så er jeg av og til litt
sånn forundret.
For folk flest er egentlig helt fornøyde med
en sånn …
En sånn sosialdemokratisk høydning med at Per og
Paul bytte penger, ikke sant?
Og så …
Per får penger av Paul for å ha
barn i barnehaven, og Paul får penger av
Per for å betale til pensjonen sin, ikke
sant?
Så det er masse sånne greier som gjør
at folk egentlig bare bytte penger.
Og det er egentlig folk som egentlig ikke
trenger noen slik støtte fra det offentlige, ikke
sant?
Så det er jo det vi har sagt
en million ganger her, at velferdsstaten er laget
for middelklassen.
Ja, og det er klart …
Skarpe sin vil jo ha konstatert ut fra
valgresultatet at 95 prosent er sosialdemokrater.
Ja, det er jo klart.
Av de som …
Vi stemmer i hvert fall.
Ja.
Og resten er kommunister.
Ja, hvem vet?
Vi som ikke møter opp i stemmelokalet eller
stemmer blankt eller ugydelig.
Ja, ja, ja.
Det er jo ikke godt å si hvor
det står.
Nei, det er sant.
Men det er liksom …
Hva er det det endte opp på?
Det var noen prosent partiene utenfor Stortinget.
Ja, det er jo riktig.
Hvorav i hvert fall ett vil kutte betydelig
i statens totale utgifter, og faktisk bare ett.
Ja.
Jeg tror bare Norgesdemokraterne, for vi gikk jo
gjennom programmene.
Bare Norgesdemokraterne som vil aktivt kutte størrelsen på
staten.
Industripartiet og konservativt og sånn.
Ja, jeg vet det.
Men også der vi gikk gjennom Norgesdemokraternes program,
så var det en del inkonsistenser også.
De har riktig sagt disse kuttepunktene, men så
plutselig skal det liksom brukes penger.
De skal liksom bygge velferdsstaten.
Jeg tror de ville møtt seg selv i
døren hvis de plutselig en dag fikk makt
her i landet.
Ja, og det var jo klart den litt
utbredte tronen i det partiet, på at sperregrensen
var innenfor, ikke vidt enn en dør man
møtte ganske brutalt på valgnatten.
Det er lett å spille hverandre litt opp,
tror jeg, i sånne valgkampssammenhenger, og si at
dette går veien.
Jeg kjenner så mange som skal stemme på
oss, at det var det, og det gjør
sikkert alle andre også.
Så er det stort sett bare i ditt
eget miljø at de stemmene kommer.
Vi kjente mange som skulle stemme på oss
også.
Det ble det 0,2 vi pleide å
få, denne gangen.
Vi bare kjente stadig flere av de 0
,2 prosentene.
Men seriøst, som en slags fortsettelse av det
jeg akkurat sa, at folk liker det å
få penger av staten.
Hvorfor skulle noen stemme på liberalisterne?
Folk som gjør at du skal betale for
ting selv.
Det er jo helt vanvittig, mye bedre med
gratis.
Klart det er det.
Så det er, sånn må det være.
Sånn må det være.
Og jeg skjønner jo også at disse leftiene
synes vi er ganske sprø.
Jeg sier jo.
Hvorfor vil du ikke ha det gratis, liksom?
Nei, ikke sant?
Det er bare kjemperart.
Hvor dumt er ikke det?
Hvis jeg skulle tenkt ut noe dumt, så
måtte det være sånn.
Ja, ikke gratis.
Det er dumt det.
Det er dumt det, herregud.
Men, ja, ja.
Vi kan jo se litt på noen av
de endringene som gjøres.
Bare for å være litt sånn konkret, ikke
sant?
Det blir «Innovasjon Norge formindrer penger og låner
til risikokapital til ulike prosjekter».
Ja, det kan vi vel heise flagget for.
Det burde vel nesten legges ned i metoden,
men...
Ja, ja, det er klart det.
Altså, jeg mener jo at aktiv næringspolitikk er
et sånt intellektuelt feilskjær.
Altså, det er sånn, du må gjøre en
nøytrale stimulik.
Du må ha en politikk som er næringsvennlig.
Det er den, hvis du har lite reguleringer
og lave skatter og avgifter, og liksom ikke
har noe tål, og så rett og slett
holde hendene unna.
Så dette er på en måte feil måte
å stimulere til økonomisk aktivitet, da.
Og i en fakt, så er jeg jo
kanskje litt der at jeg synes jo...
Altså, veldig mange tenker jo det at økonomisk
aktivitet, det er veldig bra i seg selv.
For det betyr jo forhånd til at folk
får mer, ikke sant?
Det er mer rikdom i samfunnet.
Men jeg er jo ikke sikkert at det
er det beste.
Jeg kan godt tenke meg at det at
folk har fritid er bedre enn at de
har konsum, ikke sant?
Så jeg tenker, så greier jeg ikke.
Så jeg synes det er feil at politikken
skal handle om å forme samfunnet.
Det er mye viktigere å legge til rette
over at folk kan forme sin egen hverdag.
Ja, og det er vi jo prinsipielt enige
i.
Men det er jo viktig å si i
den sammenheng, da, at grunnlaget for å ha
råd til fritid er at du produserer verdier.
Det er klart.
Du må fortsatt bygge deg.
Så det er klart at økonomisk vekst i
banen, og at du har lagt mest mulighet
til rette for det, gjør at folk får
rom til å kunne velge bort høyt konsum,
og veksle det inn i lengre ferier, eller
mer fritid, eller lengre turer på fjellet, liksom.
Ja, ja, ja.
Du, vet du hva?
La oss bare ta et par ordninger til,
sånn at det blir mindre penger til, som
er en øremerket for miljøteknologi.
Og så har vi noe som heter grønt
investeringstilskudd, som skal avvikles.
Kan vi spare 100 millioner på det?
Og det er en annen ordning enn ordningen
grønn industrifinansiering.
Ja, sånn.
Nei, vet du hva?
Og så er det en lang rekke sånne
ting, og det er også noe som heter
risikolåneordning for lav- og nullutslipp.
Så masse av disse greiene, de blir borte,
da, ikke sant?
Og så er det litt som går på
distriktpolitikk, og så er det litt som går
gjennom Enova, med klima- og ordninger.
Også klima- og energifondredusering.
Og, ja.
Jeg vil nesten alltid applaudere etter dette.
Dette hadde ikke gått an for fem år
siden, ikke sant?
Nei, fordi da hadde 3000 milliarder hørtes veldig,
veldig mye ut.
Ja, det er sant.
Fordi, ikke sant?
Sånn, jeg hører alt du sier nå, og
jeg er enig med deg i at det
er jo sånn, det kunne vært verre, men
når de liksom, vi kan liste opp noen
faktiske kuttkutter, de dumme ting, gud, og så
bruker de fortsatt 3000 milliarder.
Hva er det de, er det liksom bare
faste kostnader, som bare indexjusterer, så det bare
blir så dyrt?
Fordi trygder og...
Ja, det er så veldig, veldig viktig å
forstå i forbindelse med statsbudsjettet, så det er
klart at det er sånne automatiske ting som
skjer, og så sånn at lønninger går opp,
og pensjonskravene øker og sånne ting, så det
er jo en veldig sånn iboende vekst i
offentlige utgifter, ikke sant, hvis man ikke tar
kontroll over dem.
Så derfor så er det jo sånn at,
jeg tror nok at politikerne føler seg maktesløse
i forhold til å begrense pengebruken.
For da måtte de liksom sånn, skulle de
gjort det så måtte de ta et grep
da, og så måtte de, og så de
innsparingene her, som jeg synes er positive, de
er jo, jeg synes de er veldig positive,
men det er klart det er jo en
uhyre liten del av dette budsjettet, og så
det er negligerebart.
Og så er det selvfølgelig sånn at dette
er et budsjettforslag, og vi kjenner jo til
den parlamentariske situasjonen på Stortinget, og så det
man kaller tutt i frutt i, eller eventyrblandingen.
Så det er mange som skal si hva
de mener om disse sakerne her da, og
det virker jo for eksempel som om VD
var på krigstiden, jeg tror han føler seg
snitt.
Ja, og jeg ser jo, i hvert fall
på X da, så er det mange som
har litt sånn våte fantasier om at Senterpartiet
skal bytte side og komme over til høyre
side, og så kommer det enda bli høyre
regjeringer likevel.
Og da må jeg jo si at når
Senterpartiet klarer å gjøre Arbeiderpartiregjeringen verre, jeg er
ikke sikker på om de vil ha dem
på høyre sida.
Du kan være sikker på at VD klarer
å gjøre Erna Solberg enda verre?
Ja, og jeg er jo der at jeg
er usikker på om Erna Solberg er bedre
enn Støre.
Og da tenker jeg på, ikke som person,
det hadde blitt akkurat like stort statsbudsjett med
Erna Solberg, for hun har akkurat like spendthrift
som Støre.
Det er jo bare å legge merke til
den politiske retorikken fra høyre, det handler om
hvem har foreslått å bruke mest penger, og
hvem er det som har vært slemme å
foreslått å spare noen penger her og der?
Du har sett den gamle vitsetegningen med en
politiker som står oppe i vinduet sitt med
rådgiveren sin, og så går det en sånn
demonstrasjonstog forbi.
Nei, det vet jeg ikke.
Ja, og så snur politikeren seg mot rådgiveren
sin, og så sier han «Fort, finn ut
hvor de skal, så jeg kan lede dem».
Ja, det er en god idé.
Og det føles litt sånn, fordi en leder
nå hadde sagt «Vet du hva, dette er
for mye penger».
Ja.
Ikke sant?
Jeg skjønner at det er upopulært, men vet
du hva, vi må kutte ti prosent eller
noe sånt i statsbudsjettet, ikke sant?
Ja.
Og ti prosent, da hadde vi vært på
2700 milliarder.
Ja, ja, ikke sant?
Og det er liksom at man ikke kan,
ja, det er å sikte mot en sånn
røffelig samme andels av BNP som, eller av
økonomien som Sverige og Finland og Danmark og
andre land som har omtrent samme statsmodell som
oss, i stedet for liksom ligge en tredjedel
og en halvpart over, som er helt vanvittig.
Men det illustrerer jo også da hva Erna
Solberg er, næren populist.
Ja.
Ja da.
Bare trist.
Ja, det er sånn, jeg vet det, det
er mange som har litt tro på at
det er elementer i Høyre da, som er
litt sånn, som kan være sånn forsiktig med
pengebruk, også det var det sånn i gamle
dager så kunne Høyre-politikere snakke om tæring
etter næring og den slags.
Jeg skulle tatt ut om det jo nå.
Ja, ikke sant?
Men jeg tror rett og slett at det
har blitt et forbredt folkeparti, ikke sant?
De kan ikke foreslå å spare den eneste
kronen uten å fornærme noen av støttespilleren sine,
og dermed så gjør de jo heller ikke
det.
Neida, det er klart de ble heldigvis kvitt
av den der fæle Simen Sandlin da.
Det var noe.
Ja, som liksom hadde en litt mer konservativ
linje på ting, men ok.
Du Erna, vi hopper jo rett ned i
grøten her sånn, vi har liksom ikke tatt
de store tallene.
Skal vi sette litt på det?
Oljepengebruken er da røffelig 580 milliarder.
Ja, la oss bare runda det til 600
milliarder.
Det er jo kjempe mye penger da, ikke
sant?
Jeg synes det er naturlig å stille et
sånn ordentlig liberalistspørsmål ved det, ikke sant?
Du tror ikke kanskje at den pengebruken kunne
gitt folk mer frihet i den forståndet at
du for eksempel lettet på skatteutdrykk, eller la
litt rette for næringsvirksomhet, så folk kunne skape
sitt eget hvis de bare var ute etter
det?
Ja, det kunne man jo håpe på, men
den oljepengebruken er da 2,8%, så det
er jo godt innenfor handlingsregling.
Det er jo innenfor handlingsregling.
Det illustrerer vel hvor utdatert den handlingsreglene er?
Ja, vi kan jo kanskje på sin plass
si det og repetere vårt forslag.
Vi har jo hatt et forslag til en
alternativ handlingsregel, og bare for å gi bakgrunnen
så er det jo litt sånn at jeg
tror at de laget denne handlingsregelen bare på
å bruke 3% av fondet som inntekt
på salgsbudsjettet i sin tid.
Så forestilt er jo ikke det at fondet
skulle være så stort som det er.
Skutt for å ha det, så er det
vel over 20 biljoner kroner, er det ikke
det?
Jeg tror det var oppe i 20-tallet,
og så tror jeg kronekursen, og det har
justert seg litt, så det er jo for
kjempeutslag i norske kroner.
Så kan du selvfølgelig si at dette er
jo et luksusproblem, at det regner penger som
mann fra himmelen, men det fører jo til
det at hele norsk økonomi blir overtatt av
det offentlige, enten direkte, sånn at alle jobber
der, eller indirekte, at de som ikke jobber
der, de selger varer og tjenester til det
offentlige, sånn at alle på en måte er
avhengige av offentlig sektor, og det er jo,
og det dumme med det er jo det
at selv om du da opprettholder en kjempe
stor offentlig sektor, så har du fortsatt et
høyt skattenivå, så er det sånn at du
er, så alle er på en måte blitt
klienter av den samme staten, og er du
kanskje A4 i Norge, kanskje det er helt
fint, altså sånn, hvis du ville hatt et
annet liv, er det ikke så greit liksom.
Ja, fordi det sosialdemokratiske frihetsbegrepet, og vi er
også opptatt av frihet, men det er da,
vi ville kanskje sagt frihet fra ansvar, altså
staten tar vare på deg, alle skal med,
enten du vil eller ikke.
Alle skal med, det er sant, men bare
for å ta, for å ikke, nå kjøbet
vi litt, eller mistet vi litt tråden, så
bare for å gjenta vårt forslag til alternativ
handlingsregel, så har vi sagt det som så,
at statens andel, eller statens pengebruk, den skal
begrenses.
Det er topp, staten må vokse saktere enn
økonomien, per definisjon, det burde vært reglingen.
Og det vil jo selvfølgelig føre til, ikke
noe dramatisk endring, men det vil jo føre
til at, også gitt at du har økonomisk
vekst, at staten vil stadig bli en mindre
del av den norske økonomien, og det betyr
jo det at, i motsetning til sånn som
sosialdemokrater tenker, så betyr det jo på en
måte at mer av ditt blir ditt på
ordentlig.
Og så kunne man jo tenke seg to
varianter av den regelen også, det har vi
egentlig ikke snakket om før, men vår tolkning
er nok at hvis økonomien skromper, så må
staten skrompe mer.
Man kunne jo tenkt seg en sånn dynamisk
alternativ handlingsregel, der positiv vekst så må du
ligge litt etter, og negativ vekst så kan
du ligge litt foran.
Det vil jo gi en sånn innebygd Keynesiansk
modell.
Ja, og så jeg fikk nok forestilt meg
at du liksom sånn tar, at du ville
sett på trendvekstene, ikke sant, sånn at du
aksepterte det at det kan være oppsving og
nedtur i økonomien, det er greit liksom.
Men grunnleggende sett så er jo poenget selvfølgelig
å ikke la staten vokse som en kreftesvulst,
men la økonomien egentlig vokse fra staten.
Ja, det minner meg om jeg har akkurat
lest Erlend Lohs bok Helvete.
Den er morsom, den har et slags sånn
sosialdemokratisk helvete, som der alt har universell utforming,
og der de har annamet Arbeiderpartiets gamle slagord
at alle skal med.
Det var egentlig helt grei satire.
Så det er bokklubben din, eller?
Det er bokklubben min, ja.
Jeg ser jo at budsjettimpulsen anslås til mellom
0,1 og 0,4.
Ja, det betyr jo det at du bruker
litt mer penger enn det som er å
seile rett frem og stirre inn i horisonten.
Så det er et budsjett som er litt
stimulerende.
Men det er nå selvfølgelig.
Før SV og Rødt får leke med vektskåla.
Det er det som er så spløtt med
grunnlaget for denne regjeringen, det er jo det
at den såkalte eventyrblandingen, de er så forskjellige,
de folkene.
De som er grønne, som MDG og Senterpartiet,
de kunne noenstendent ikke vært mer forskjellige.
Og så har du selvfølgelig SV som vil
bruke penger på alt som er snilt.
Rødt er egentlig litt spent på hvordan de
kommer til å agere i den sammenhengen.
Jeg har sett en kommentator som sier at
de er ikke så redde for at Rødt
skal finne på så mye grann i forhold
til budsjettet.
Nei, og det er som vi har sagt
tidligere, at de partiene som på en måte
profilmessig ligner mest på hverandre, tross alt Rødt
og Arbeiderpartiet.
Så innretning og fokus, trygge arbeidsplasser, industri, ikke
helt idiotiske tiltak.
Og så vil selvfølgelig Rødt bruke mer penger
enn Arbeiderpartiet, men det er kompatibelt på et
og samme mal.
Mens SV er ikke det, og Senterpartiet er
ikke det, og MDG i hvert fall ikke
det.
Så det er nesten sånn man må lure
på, fordi fra vårt ståsted så er det
jo egentlig ganske lett å se at det
er samme mønster på Arbeiderpartiet og Rødt, men
det er bare at det er større åpninger
i Rødt, men du ser at dette kommer
fra samme retning på et vis.
Men Støre har jo tidligere vært sånn helt
avvisende til noen samarbeid med Rødt.
Ja, stemmer det.
Han sier han ikke vil samarbeide med kommunister.
Ja, nesten.
Samarbeidet med SV har liksom vært greit.
De har sikkert vært i regjering, og det
opplever jeg nesten som mer inkompatibelt.
Ja, for meg virker det som Rødt er
litt forskjellige partier, for du har den gamle
museumsvåktergenerasjonen som er sånne crazies, men så har
du det som er mer sånne venstrepopulister.
Jeg tenker på Mime Iroko, og så virker
det som om det er et slags grunnfelt
som syns det at vi skal være arbeiderpartier
sånn som det var i gamle dager.
I gamle dager var det styr på tingene,
sånn skal vi ha det igjen.
Tror jeg at man tenker det blant folk
som typisk stemmer Rødt.
Det er jo lett å hisse seg litt
oppover denne kommunistbakgrunnen, men jeg tror ikke de
fleste i Rødt har tenkt på å sende
noen til Gulagen.
Nei, og jeg håper mange av de folka
har jo bare hoppet over til Ford, eller
blitt ekskludert fra partiet ledelig.
Det er godt det er en sånn absorberende
organisasjon.
Men det er også et interessant fenomen.
Rødt gjorde et godt valg, de hadde et
sterkt valgresultat, og så kan man jo tenke
seg, for man ser internt i Rødt av
og til når det er noen diskusjoner internt
i Rødt, også blir det en offentlig diskusjon
om det interne i Rødt.
Da kommer det jo trekkende med noen folk
som sitter i sentralstyret, som har klim gjerning.
Det har vært noen ganger på debatten, at
de har fått noen ut fra kottet, og
så ser det veldig, veldig, veldig rart ut.
Det du helt umiddelbart skjønner, altså inkongruensen i
det, er at de folka som har stemt
på Rødt, de har jo skjult disse folka.
De har ikke stemt på gjerningene.
Det er ikke museumsgjengen som er blitt stemt
på.
Men det er klart, de sitter jo i
sentrale posisjoner og utgjør en mye større andel
internt i partiet, enn i velgemassen.
De går jo sikkert og føler at faen,
nå har vi fått regnemasket vår galskap.
Nå skal vi vinne frem.
Men det er jo ikke de som har
fått, de er 0,2% hvis de
hadde stilt alene.
Det er Mimir og Moxnes og Sneve Martinhusen
som har dratt inn stemmer, og det er
de som er stemt på.
Så er problemet i Rødt, er at de
har ikke ryddet opp i disse gamle skrothauene.
Det skal bli interessant å se hvor mye
som krasjer internt i Rødt, når man faktisk
skal være med og styre og ta beslutninger
på.
Det minner meg på noe, det var nesten
en spontan observasjon jeg gjorde meg nå, vi
snakket jo om at det er mye sprittelse
på den lille høyre siden, at det er
en del små partier, som Norgesdemokraterne og Konservativt,
og flere litt som det er naturlig å
tenke på som høyresidepartier.
Men det er mange rare organisasjoner på venstresiden
også.
En ting er at du har kanskje, ja
du hører dette partiet for selvfølgelig, men det
er sånn, jeg legger merke til at det
er en del plakater rundt i byen som
er sånn «se på Maoisme.no» eller «bli
kommunist.no». Plakater med spørsmål som «er du
kommunist?» Ja, nei, jeg vet ikke.
– Med iPhone-en din.
– Det er veldig rart.
Men sånn ekstremt, man skulle jo tro at
den typen tankegodts var ganske døtt og begravet.
Litt sånn som de andre 30-tallsautoritære ideologiene.
Men det er ikke helt det, altså.
Det finnes skjerninger der ute.
Det er, hva skal man si, sånn ironien
i det er jo at det er en
QR-kode, du må ha kapitalistiske redskaper for
å skjønne hva som står på plakaten i
det hele tatt.
Også er en vanlig rekrutteringsstrategi å servere kapitalistisk
produsert pizza.
– Ja, det er klart.
– Og så videre.
Så man lever jo med å gi en
sånn kontinuerlig ironi over at det en sosialist
aldri får til er mat til folk.
– Nei, ikke sant.
– Maduro-dieten som fremste samtidige eksempel på
det.
– Nei, det var rart.
Det er en sånn ting som er verdt
å tenke på.
Hvordan kunne Sovjetunionen putte en Sputnik i verdensrommet,
men ikke gi folk mat på middagsporet?
Det har jo litt å gjøre med hva
som er egnet for byråkratisk produksjon og hva
som er egnet for markedsproduksjon.
– Og selvfølgelig når du har et sånt
forsvars- og propaganda-budsjett på 30 prosent
i stedet for tre, så er det klart
at det blir ikke så mye til overs
for spising.
– Men apropos, det er vel noen trent
30 prosent, det er vel noen trent oljepengebiten
av norske budsjetter, ikke sant?
Ja, ja, kunne du brukt det på?
– Ja, men jeg har liksom også tenkt
det, eller i hvert fall det er en
fjerde del nå, men hvis vi er på
3000 milliarder totalt og vi er på 600
-ish oljepengebruk, så er det jo bare en
femte del.
– Ja, det er 20 prosent, det er.
– Da har jeg ordentlig tatt oss en
pause, fordi det var noe i regnestykket her
som rett og slett ikke gikk opp, og
det viser seg jo at undertegnet har vært
ut og hentet feil tall igjen.
Det er ikke 3000 milliarder, og godt er
det, for det hadde vært helt sprøtt.
– Men det er da tallet for, hva
ble det, Arne?
– Totalkontanstrømmet, så det er inntekter fra petrolysevirksomheten
og skatter og avgifter, ja, alt mulig egentlig,
men det er skatter og avgifter i tillegg
til petrointekter.
– Og denne anekdoten min, som jo da
teknisk sett er helt riktig, jeg ble helt
sjokkert over å se 3000 milliarder, sånn er
helt vanvittig, men det er jo ikke 3000
milliarder, det er 2165 eller noe sånt.
– Ja, men for å være precis, den
cirka 2,2 biljoner, det er statsbudsjettets utgiftsside,
og forskjellen, det blir da lastet inn på
oljefondet, så det spares til fremtidige generasjoner.
Men dermed så stemmer det jo da at
en oljepengebruk på cirka 600 milliarder kroner er
en tredjedel av statsbudsjettet.
Så en tredjedel av statsbudsjettet?
– Ja, nesten, det er nærmere en fjerdedel,
er det ikke det?
– Ja, ok, ja, ja, det er, ok,
jeg tenkte virkelig ofte, jeg tenkte sånn …
– 2,2 biljoner?
– Jeg tok og avrundet oljepengebruken til 600
milliarder, og så rundet jeg statsbudsjettet til 2000
milliarder.
– Åja, ja, nettopp, jeg ser hvordan den
…
– Ja, ja, så litt avrundet …
– Nå er det en tredjedel, en fjerdedel,
ja.
Jeg rundet andre veien.
– Ja, ikke sant?
Men det er jo litt sånn, og jeg
synes jo det er litt vittig da, for
hvis du er i hvert fall litt fantasifull,
så kan du si at hadde du klart
det med en stat som er en tredjedel
så stor, så hadde du ikke behøvde å
ha noen skatter å ha i efter.
– Ja, ja, det kan man si.
Men jeg er ikke sikker på at man
skal gjøre det fra en dag til den
neste, men det nærmer seg.
– Men da må jeg faktisk korrigere meg
selv, fra begynnelsen av vår praten, fordi jeg
har omtalt dette som et vanvittig budsjett, og
det er basert på disse 3000 milliardene, og
det er jo faktisk helt feil.
Så da er jeg jo tilbake til å
forstå hvorfor man kaller det for et moderat
budsjett, eller et eller annet sånt.
– Ja, og så jeg synes jo at
budsjettforslaget, synes jeg egentlig er en positiv overraskelse,
men det kommer litt an på hvordan dette
blir sett ut til slutt da.
– Jo da, men hva er det de
sier, liksom, når vi hører på den der
Andreasen, han makro, så er det liksom sånn,
ja, så får SV og MDG 10 milliarder,
ikke sant, og så er de fornøyde.
– Og det er jo små trir.
– Ja, det er jo, altså...
– I denne sammenhengen, hvertfall.
– Ja, altså, det er et...
La oss tenke på det, for det er
ikke nødvendigvis helt feil.
Jeg tror jo det at hvor mye man
klarer å flytte et statsbudsjett et enkelt år,
det er ikke nødvendigvis så kjempe mye, men
jeg vet ikke, når det skjer hvert år,
så er det noe med at det akkumulerer
seg over tid da.
– Ja, hva er det du sier?
10 milliarder her, og 10 milliarder der.
Det blir fort penger og sånt.
Her har du greier.
– Nei, men, jo, det er kanskje flere
ting å si om dette budsjettet.
Altså, det virker jo som om Jens Stoltenberg,
og her tror jeg liksom at det virkelig
er Jens som synes det.
Det virker som om han legger grunnen for
et skatteforlik, fordi han flytter innslagspunktet for formilskatten
opp, og som andre hører, du skal være
litt rikere før du får formilskatt.
Det tror jeg er en greie hvor han
legger opp til et skatteforlik på Stortinget denne
gangen.
Jeg tror vi var inne på det, at
Jens tenker på sitt politiske testament, eller hva
vi skal kalle det.
Han vil nok gjerne gå inn i historiebøkene
som den som fikk til et skatteforlik som
skulle holde et par tider da, om ikke
annet.
Det er også i og for seg et
lite, men positivt trekk ved dette budsjettet.
Ellers så tror jeg kanskje han har hørt
på sidelinjen.
Jeg har ikke sett noen steder i dette
budsjettet at det kommer noen statsstøtte til sidelinjen.
Det har han ikke, men han har.
Jeg bet bare merke i at jeg lurer
på noen nettaviser som vi har intervjuet Jens
og som sa det at han er ute
nå og advarer mot at oljepengene kommer til
å bli en mindre del av økonomien i
fremtiden.
Det er jo et narrativ som vi har
dratt her på sidelinjen, sikkert til det kjennsommelige.
Det kommer vi til å fortsette med.
Vi gjør nok det.
Vi kan forresten bare fort forklare det, så
det ikke bare er en sånn kommentar som
flyr forbi.
Den greia med denne handlingsregelen er at det
er mekanisme slik at for det første er
det en måte å omforme petroleumsformue til en
finansiell formue.
Så bruker du den formuen på en måte
som gjør at nåverdien skal være omtrent like
over tid.
Det er fint.
Det betyr at den vokser litt med prisstegningen.
Men den vokser ikke med veksten i økonomien.
Folk vil jo gjerne ha realinnsøkninger.
Vi har råd til flere øl neste år
enn vi hadde råd til i år.
Dermed kommer det til å bli sånn at
inntektene fra oljefondet på statsbudsjettet kommer til å
bli en stadig mindre andel av statsbudsjettet i
en voksen økonomi.
Det er all mulig grunn til å advare
mot, fordi dette har nok ikke SV tenkt
så veldig hardt på, forestiller meg.
Det går jo inn i denne praten vi
har hatt her om disse såkalte millionlønningene.
Det er et litt meningsløst begrep etterhvert, fordi
hadde du millionlønn i 1985, da var det
ganske good, ikke sant?
Ja, klart det.
Hvis du fikk en deal i 1985 om
at du fikk konstant millionlønn resten av livet,
så føles ikke det så fett nå.
Jeg husker faktisk, på 80-tallet var det
sånn at folk snakket om at flyvre, piloter,
de kunne liksom ha millionlønn.
Det var nesten utenklig, men jeg forestiller meg
at det ikke er like fett å være
pilot nå, relativt sett, som det var i
gamle dager.
Nei, det tror jeg vel ikke.
Det kommer lampet litt hvor du er og
sånn.
Det gjør nok det.
Det var en sånn kjent sak i statene,
det var blant annet en tragisk flyulykke i
New York for en del år siden, hvor
flyet styrte av rett og slett fordi pilotene
sovna eller var så slitene at de gjorde
noen feilvurderinger og gikk rett ned.
Da kom det opp en sånn diskusjon om
lønn, og da er det for mange piloter
om beinet, så lønnen blir butt ned.
Utrolig mange som kommer ut av disse flyskolene
og skal ha flytime, ikke sant?
Kjempemarked for de små airlinene, og dermed så
får du dritbetalt i de små, og så
får du kjempegodt betalt i de store, sånn
var det i statene.
I Norge så har det vel vært mye
jevnere, men samme av det.
Med den korrigeringen av feilbrukavtal, har vi noe
mer vi burde si om statsbudsjett og innretning
og konsekvenser og langsikt og kortsikt?
Nei, altså jeg vil bare, hvis jeg skulle
konkludere min vurdering, så er det sånn at,
ja, det var bedre enn jeg hadde forventet.
Samtidig så er det selvfølgelig et budsjett i
det sosialdemokratiske Norge, ikke sant?
Så det er noe som favner hele økonomien,
og det virker som om det ikke er
en tanke blant norske politikere at folk kanskje
burde ha forvaltet økonomien sin selv.
Det tenker man, så er jo det noe
man tenker på da, med den sosialdemokratiske måten
å tenke på dette på.
Det er jo det at de sier at
mye av dette budsjettet, det er jo overføringer
til husholdningene.
Du får enten penger, det kan du få
hvis du får arbeidsstedighetstrygd eller pensjon, eller så
kan det være sykepenger som kanskje går til
arbeidsgiveren din, men som du får ut, eller
så kan det være tjenester, helsetjenester, eller subsidiering
av barnehaven, og skoleprutensorgning.
De som skal overvåke meldingstjenestene på mobilen din
må jo også ha betalt, og det betaler
seg ikke selv.
Jeg tror tankegangen til ...
La oss kalle det den sosialdemokratiske tankegangen.
Den er det at når du får vare
og tjenester, eller kanskje til og med penger
på denne måten, så er du egentlig her
i eget hus.
Men du er ikke det, vet du.
Nei, det er ...
Jeg vil gjerne bestemme innretningen selv, takk.
Very much.
Med det kan vi jo la det ligge
for denne gangen.
Det kommer jo til å være mer som
skjer i budsjettprosessen, og det kommer til å
ta inn over oss flere kommentarer selvfølgelig, så
vi kommer sikkert tilbake til tema.
Yes, we do.
Men det får være nok om budsjettet i
denne runden.
Ja, satse på det.
Have a good one.
Ha det.
Takk for at du hører på Sidelinja Podcast.
Vi vil gjerne noe bredere ut, så hvis
du snakker om oss, deler oss, eller anbefaler
oss i podcastappen din, så er det høyt
verdsatt.
Government is not the solution to our problem.
Government is the problem.
Hvis du heller vil snakke med oss i
form av ris eller ros, kritikk, forslag, spørsmål,
eller noe annet, så finner du all kontaktinfo
på sidelinja.transistor.fm