Velkommen til Sidelinje, podkasten for politisk hjemløse.
For både kreative og destruktive.
Rundt bor i dag fremtidig Nobelprisvinner i økonomi,
Arne Eidshagen og meg selv, Vegard Nøttnes.
Ja, vi har jo såvidt snakket om Nobelprisen
i økonomi i fjor, i 2025.
Før, men det er jo et tema som
vi kan dvele med litt lenger, egentlig.
Ja, det er jo sånn som du koser
deg ordentlig med.
Statsprosjektet kommer ut, Nobelprisen blir delt ut.
Ja, jeg tenker vi kan kanskje komme innom
det norske statsprosjektet også i løpet av denne
praten her, det er ikke helt umulig det.
Men det er jo litt oppå det med
Nobelprisen, så av og til er den litt
på sidelinje, for å si det sånn, og
andre ganger er det litt mer i sentrum
av økonomi, og hva vi forstår med ordentlig
økonomi.
Ja, og det må vel sies at 2025
Nobelprisen, den var nok ikke på sidelinje, men
midt i sidelinje.
Ja, det får den si.
Det gikk ordentlig på skinner, den handlet om
slike ting som økonomisk vekst, innovasjon, hvordan samfunn
blir rikere enn hva det var før, hvordan
skaper vi verdier.
Det er jo litt sånn at hvis man
snakker om økonomisk vekst, så kan du få
det på litt forskjellige måter.
En måte er jo å jobbe mer, og
det gir jo selvfølgelig mer økonomisk vekst, men
det har også ulempe måter når du faktisk
jobber mer.
Flere arbeidsgiver, ja.
Det kan jo hende at du setter ditt
pris på fritid også.
Fra et norsk perspektiv, så er det jo
alltid sånn at arbeidsplasser er et gode i
seg selv.
Ja.
Og det er ganske sært.
Ja, det stemmer det.
Det minner meg faktisk om at jeg hadde
en venn av meg, han tok en master
med det, der var det en del kinesiske
studenter, og de var vant til det at
andre arbeidsplasser var målet for virksomhet.
Så de måtte ha litt sånn kulturtilvenning for
å være inne på en sånn MBA-type
program.
Ja.
Det har jo preget arbeidebevegelsen i all tid,
og det er jo helt forståelig, og det
kommer jo fra et sted, og det kommer
fra et relativt logisk sted også, at det
var kampen for arbeidernes rettigheter og at det
var tydelig for alle at det å ha
trygg og stabil jobb, som betalte ei livslønn,
ei lønn til å leve av, det ga
velstand og trygghet og verdighet og du slapp
å stå med lua i handen av.
Ja, men altså det er jo riktig, så
jobb fører jo til verdier som gir folk
et utkommen, så de har noe å leve
av, ikke sant?
Og det blir et overskudd, så du kan
gjøre noe gøy med de pengene, og mange
finner altså mening i jobben.
La meg presisere en ting, fordi en av
tingene som er problemet mitt med det der
jobber er bra i seg selv, er at
det er langt fra alle jobber som skaper
verdier, ikke sant?
Det skaper ikke noe overskudd, så du lever
egentlig bare på andre, og det er jo
det som er viktig, er at du skaper
verdier, ikke sant?
Den enkelte skaper fortidens mer verdier enn han
bruker, sånn at du bygger opp kapital og
evne til å investere og evne til å
skape enda mer verdier i fremtiden og alt
det der.
Og derfor så kommer vi nok inn på
et begrep her som heter kreativ destruksjon, som
innebærer det at uproduktive jobber, de bør helst
resykleres i økonomien.
Men det er jo ikke bare jobbing som
skaper vekst, og så hadde det vært på
den måten, så hadde det jo, ja da
måtte vi, for å ha den typen velståndsutvikling
du har, bare i vårt århundre, så måtte
du jobbe 108 timer i døgnet, og det
går jo ikke.
Så det må være noe annet som ligger
til grunn, og det er klart du kan
ha flere eller større maskiner, eller bedre maskiner.
Det kan ikke bare gjøres sånn som SV
foreslår og øke minimumslønn da.
Det var ikke så dumt.
Eller kanskje det var det.
Vi bare vet her at alle tjener mer.
Nei, vet du hva, det er jo sånn,
det ville jo vært en ren inflasjon av
verdier, for at du vil jo ikke produsere
flere reelle varer av den grunnen.
Takk.
Jeg liker å bli behandlet som en SV
-er, det synes jeg er helt topp.
Ja, ikke sant?
Supert.
Og så flere eller større maskiner er jo
også en mulighet, ikke sant?
Som er det å akkumulere kapital, ikke sant?
Det er sånn, man sier jo gjerne at,
ja, du vet dette Vinje-sitatet med at
penger er det storkte av mannesveid.
Det har man jo kanskje påpekt at det
er kanskje en bedre definisjon på kapital enn
det er på penger.
Men det er jo liksom, du setter verdier
i, ja, typisk maskiner som gjør at du
lager flere ting med samme arbeidsinnsats.
Ja, og det er jo, verdiene av sitatet
er jo manifestert ved at han fikk bare
være på den skarve femtilappen, han, Vinje.
Han gjorde jo det, stakkar.
Men så er det at, det er jo
faktisk noe mer som skaper verdier enn som
så da.
Og det er jo hvis du får bedre
maskining, eller bedre måter å gjøre dine ting
på.
Bedre musefeller.
Bedre musefeller, ja.
Ikke sant?
Og det er innovasjon, eller teknisk fremskritt, eller
hva du vil kalle det for noe.
Og noen karer som har vært opptatt av
dette her, er de til de karer som
fikk fjorårets Nobelpris i økonomi.
En karer som heter Mocher, Agheon og Howitt.
Og da må du si selvfølgelig, som for
øvrigen skyld, at det er jo ikke en
helt ordentlig Nobelpris denne økonomiprisen.
Det er Nobels mindepris.
Ja, som den deles ut av Sveriges Riksbank.
Strengt tatt.
Og det er vel egentlig, altså, vi kan
jo ta konklusjonen med en gang.
Ikke sant?
Det er to ting de er opptatt av.
Det ene er hvordan, eller hva er det,
også særlig han Mocher, han er en sånn
økonomisk historiker, som har vært opptatt av hvordan
økonomisk lekt lå til å eksplodere under den
industrielle revolusjonen.
Han har stilt spørsmålet, hvorfor skjedde ikke det
før?
For folk fant jo på å lure ting
i gamle dager, altså i førindustrieltid.
Selv i antikken, så fantes det jo enkle
dampmaskiner.
Ikke sant?
Og så styrer han spørsmålet, men hvorfor klarte
ikke folk før i tiden å utnytte de
innovasjonene som de kom opp med?
Og det svaret han gir på det spørsmålet,
det er det at de var ikke like
gode på å forstå hvorfor en innovasjon var
en innovasjon.
Med andre ord, de klarte ikke å generalisere
eller å teoretisere over hva som gjorde en
innovasjon til en innovasjon.
Fordi at veldig ofte er det mange steg
i en innovasjonsprosess, den første tingen du kommer
opp med.
Kanskje litt lurere, men du må kanskje...
Det er ikke så mye å skryte av
på en gang.
Nei, du må kanskje ha flere steg, før
du kommer helt i mål.
Og det er jo sånn, du kan jo
tenke deg at...
La oss tenke på hvordan dukket datamaskiner opp
i livet vårt, for eksempel.
Så klart, i første omgang, så var det
jo ikke noe som man så for seg
at folk ville ha i hjemmene sine.
Mens i våre dager så ikke bare er
du helt avhengig av datamaskinen, men det er
veldig mange av de produktene du har som
inneholder noe som ligner på en datamaskin, ikke
sant?
Ja, for alle flyr rundt med det i
lomma og på håndledde, og i pacemakeren og...
Og i bilen og alt som er, ikke
sant?
Og så det han sier, det skjer en
del...
Når du skjønner hvorfor innovasjon er en innovasjon,
så klarer du å gjøre nye innovasjoner.
Og det er egentlig grunnen til at du
har fått den eksplosjonen i teknologisk...
Rett og slett, du har fått en eksplosjon
i økonomisk vekst som følger av teknologiske innovasjoner.
Og det er kanskje verdt om å peke
på at teknologi her er litt bredt forstått.
Det behøver ikke bare være som dippedutter, ikke
som datamaskiner.
Det kan også være en måte å organisere
ting på.
Ja, en bedre måte å gjøre ting på.
Du har gjort ting lurere i dag enn
du gjorde det i går.
Det er det som er greia.
Ja, og ta idersport.
Man finner jo faktisk nye måter å løpe
på.
Man modifiserer teknikken, og så løper du fortere
enn du gjorde i 1890.
Ja, eller hoppteknikk er en stor greie i
Norge.
Så plutselig kommer V-stilen, eller høydehopp har
også hatt sånn forskjellig stil.
Ja, man hadde jo sånn der tigersprang bare
50-60 år siden man holdt på med
det.
Og så var det én nisse som fant
ut at han skulle prøve å gjøre det
baklegs.
Jeg husker ikke hva man kaller det, men
sånn som man gjør det i dag.
Sånn som man gjør det i dag, ja.
Men det er jo litt fascinerende, fordi det
han snakker om er at man hadde ikke
helt evnen til å systematisere teknologi, nyvinninger og
liksom.
Nei.
Og det bare slår meg.
Jeg hørte, ikke sant, sånn romerik, det er
jo ganske imponerende, fordi jeg så en sånn
video fra Pompei, og så var det ikke
så veldig lurt å bruke sånn der blyr.
Nei, hva faen er det de brukte?
Blyr vannrørene?
Ja, ikke sant?
Alle dør når det er 45, men det
er jo likevel så ingen brydde seg.
Nei.
Men samme med det.
Bare vannrørene som da går under gatene, hvordan
gatene er konstruert med liksom avrenning, seljrensene, fotgjengeroverganger
som går opp fra det vannet som renner
i gang.
Og fordi du fikk et trykkfall gjennom hele
byen, og det er en stor by, Pompei,
så har du da dette Hebert-prinsippet.
Ja.
Så du har et hovedvannreservoir i en enden,
og en helt flat til et nytt delreservoir
i hver bydel, som ligger høyt oppe og
på akkurat samme vannnivå som hovedreservoiret.
Så du har en automatisk utjevning av vannnivå
i hele byen, og så har du liktrykk
i hele byen.
Ingen hydraulikk, det er bare mekanisk.
Det er jo kjempestydelig.
Og det var jo innovasjon, man fikk til
ting.
Men en ting de ikke fikk til var
å bruke, de brukte okser til å pløye
jorda.
Og det hørte jeg på et tidspunkt, at
det var fordi at de fant aldri opp
salen til hesten, altså sånn sæletøy, som gjorde
at hesten kunne, du bare kvert den, ikke
sant, når den begynte å dra og plåge.
Så du brukte okser, for de tårte det,
eller et eller annet sånt.
Men det kan jo være et eksempel som
er veldig sentralt for det vi snakker om
her.
Når du forstår det der med sæletøy, så
vil du kanskje begynne å generalisere og si
at ja, kanskje det er et annet trekk
som er bedre.
Da jobber vi med ganske elementære teknologier.
Men det er et godt eksempel, at i
gamle dager så klarte man ikke alltid å
gjøre den koblingen, fordi at man kunne ikke,
man var ikke like god på å teoretisere.
Og man kan kanskje argumentere for også at
det er et sånt lite moment av manglende
arbeidsdeling.
Bare fordi samfunnet ikke låter etter for det.
Så du blir litt din egen øy.
Du er selvforsynt.
Du lager maten.
Du spiser sjæle omtrent.
Det var jo mye handel i romeriket også.
Men det var mye mer som ble laget
hjemme, som ble gjort hjemme.
Du stoppa dine egne klær og fiksa dine
egne sko eller sandaller eller hva du holdt
på med.
Og sånn.
Da blir du ikke eksponert for impulser og
konkurranse og sånne ting.
Mens hvis du er en av tre skreddere
i byen, så kan du hende du prøver
å finne ut en måte å lage togene
mer effektiv.
Selvfølgelig.
Og så konkurranse stimulerer til innovasjon.
Fordi du vet du er nødt til å
prøve å ta markedsandeler.
Eller kanskje konkurrenten dine finner på noe lurt,
så kanskje du må finne på noe annet
lurt.
Ja, og du må hvertfall kopiere han så
fort som mulig og så bygge på det
igjen.
Men når vi snakker om de gamle, altså
romerikere for eksempel, de trepene klarte å organisere
kjempe mye uten noen datamaskin.
Så det er regning og kommunikasjon.
Det er folk som skal ha lønn, og
det er folk som du skal sende, det
er mye logistikk.
Det er egentlig utrolig at det er lott
seg gjøre i et så lite teknologisk avansert
svampen som dette tross alt var.
Det er altså så imponerende.
Romerihistorien er dypt fascinerende.
Det var jo en ting som, det var
kanskje ikke i fjor, men et år eller
to sier jeg, hvor ofte tenker menn på
romerike?
Alle kjærester skulle spørre mannen sin om det.
Hvor ofte tenker du egentlig på romerike?
Når de svarer flere ganger i uka, hver
dag, hver time.
Så tror jeg, hva i helvete er det
de driver med?
Det er en veldig maskulin ting å være
fascinert av romerike, åpenbart.
Men vet du hva som regnes som romernes
viktigste bidrag til vår materielle kultur?
Materielle kultur?
Hva fant du på?
Jeg tenker på romerloven liksom.
Jeg tenker fysisk.
Justen er i og for seg viktig nok.
Det er riktig.
Nå tenker jeg mer på ting de lagde.
Jeg vil jo mente vegnettet.
Ja, ja.
Der er vi definitivt på sporet, for det
er jo det man gjerne tenker.
Det er bruken av betong, og det er
bruken av buer, og dermed velv.
Du kan tenke et velv som en bue
som er strukket ut over en lengre distanse.
Buene kom fra etruskerne jo, ikke?
Jo, jo.
Det var ikke det at de fant opp
buen, for det er jo sånn at...
Systematiserte det?
Ja, ikke sant?
Det er bruken av buer.
Du ser for en akvadukt, ikke sant?
Og så buer, buer, buer hele veien.
Men akvadukten i seg selv er jo imponerende.
Ingeniørkunst og alt det der.
Du kan tenke at de fraktet vann over
kjempelenge distanser, ikke sant?
Og så er det noen ting som...
Du har hørt den anekdoten som...
Den er vel ikke sann, men den er...
Hvorfor er raketter den størrelsen de er?
Jo, den tror jeg faktisk...
Den er litt morsom, ikke sant?
For det er liksom sånn mime.
Hvorfor raketter er akkurat tre meter, eller ni
meter, eller syv meter breg, og sånn.
Hvorfor det?
Det hadde gått bedre å ha mye større
diameter, så det hadde fått plass til mer
stash, og kulere raketter og alt sånt.
Nei, det hadde ikke gått, fordi jernbanetunnelene...
Du skal fraktere på jernbanene, og det får
du ikke gjennom hvis ikke.
Hvorfor er ikke jernbanetunnelene større da?
Jo, det er fordi at sporvidden og sånn
ble standardisert for lenge siden.
Hvorfor var sporvidden sånn?
Jo, det var fordi at de første togene
ble satt opp sånn.
Hvorfor ble de satt opp sånn da?
Jo, det var fordi at det passet med
de veiene som allerede var, og du la
jernbanen der og gikk vei fra før.
Hvorfor var veiene sånn da?
Jo, det var fordi at sånn hadde det
alltid vært.
Og så endte det opp med at grunnen
til at det var sånn var at det
var bredden på rumpa på to hester som
romerne brukte, fordi det var det som standardiserte
veiene.
Men det er jo en annen...
Og det er ikke sant, altså.
Men det er bare en morsom historie.
Men det romerne gjorde var å standardisere.
Så ikke sant?
Det at du skulle kunne være tre i
bredden på en sånn romervei, så kunne du
både ha en som sto stille og to
som passerte hverandre.
Og at det var mile markers, og måten
du satte deg opp på, og måten ingeniørene
gjorde det på, og at det var konsistent
alle steder, og at det holdt i tusen
år.
Å ha et konsistent pengesystem av et så
stort geografisk område, var jo også en innovasjon.
Det romerne ikke skjønte da, det var at
hvis de reduserte mengden av edelt betalt, så
trodde de at pengene skulle ha samme verdi.
Rett nok så var det ikke alle som
trodde det.
Det var mest geiser.
Jeg tror veldig mange andre hadde en følelse
av at dette var ikke helt min fars
penger.
Nei, ikke sant.
Da var jeg redd for at vi var
litt ute på viddene.
Vi skulle jo hette sidesporen, vi er ikke
sidelinjer.
Så det vi var inne på da, det
var det poenget med å systematisere kunnskap, altså
teknologisk kunnskap i bred forstand.
Det betyr jo sånne ting som at du
har vitenskap, du har utdanningsinstitusjoner, du har folk
som lærer noe.
Og så betyr det også at du, eller
noe som Mokyr har vært nøye på å
understreke, er at du setter folk med praktisk
kunnskap sammen med folk med teoretisk kunnskap.
Så du får til den der linken, at
folk som er flinke på det å abstrahere
og generalisere, de kommer sammen med folk som
er flinke til å gjennomføre og skape og
kanskje få den initielle ideen.
Vet du når det ble registrert flest patenter
per innbygger i USA?
Nei, det vet jeg slet ikke.
Rett etter, oi, på 30-tallet.
Ja, nettopp.
Og forklaringen på det, og det vet jeg
ikke om det er helt sant eller veldokumentert,
men den forklaringen jeg har hørt på det,
var at fordi det var så mye finansinstitusjoner
og industrier som bare kollapset, så var smarte
folk med høy utdannelse og sånn, ble dyttet
nedover i systemet, så de begynte å ta
seg enklere jobber.
Ja, eksakt.
Og så begynte du med, hva faen, dette
er jo ikke noe fornuftig prosjekt.
Nå må vi fikse.
Og så begynte man å registrere patenter, og
fikse alle mulige små møsefeller rundt om.
Ja.
Og ja, som du sier, får du teoretikerne
sammen med praktikerne, så blir det bra, og
blir avstanden for stor, og det kan man
jo overføre til politikken i dag, at politikerne
sitter i sin egen bobble og aldri har
en ordentlig jobb.
Ja, ikke sant.
Men sitter og legger premissene og rammeverket for
hvordan alle andre skal interagere og innovere og
drive næringsliv og skape arbeidsplasser eller verdiskapningsplasser, det
er jo det det burde hette.
Det burde hete verdiskapningsplasser.
Ja, riktig.
Men da bidrar man jo til å ødelegge
litt den mekanismen.
Men så er det en ting her som
kanskje er mer noe som det de to
andre karene har sagt og overhovet, og det
de har sett på, og det er at
vi var inne på at når du har
en innovasjon, så er det ikke sikkert at
den er sånn kjempebra helt med en gang.
Det hender jo at du må gjennom et
par generasjoner med innovasjonen.
Og det som de er opptatt av, det
er betydningen av kreativ destruksjon, og det er
egentlig ikke et nytt begrep i økonomi.
Det er egentlig faktisk ganske gammelt, og det
er jo egentlig litt sånn i …
Det er jo knyttet til en kare som
heter Schumpeter, som er litt sånn i føetesett
i vår lær.
Men disse karene har plukket det opp, fordi
det de er opptatt av er at hvis
du ikke oppnår noen kreativ destruksjon, så blir
du kanskje sitten igjen med den ikke beste
teknologien.
Da stagnerer ting, ikke sant?
Og det er jo en sånn vesensforskjell på
privat sektor og offentlig sektor.
Jeg ble en gang utsatt for argumentet at
ja, jeg anerkjenner at privat sektor gjør mye
mer effektivt enn offentlig sektor.
Men kunne ikke bare offentlig sektor gjort det
samme som privat sektor?
Og så ordner det seg jo.
Det blir like effektivt på offentlig side.
Og det er en sånn grunnleggende misforståelse av
insentivstruktur og viktigheten av kreativ destruksjon.
For det du har på offentlig side er
en konservering av ting som ikke funker.
Det kan enhver som er i offentlig sektor
eller dealer med offentlig sektor på en eller
annen måte se i praksis.
Du har en slags ukreativ konservering heller enn
en kreativ destruksjon.
Nettopp.
Og det som skjer, og mekanismen er så
svåre, enkel og gjenkjennbar at det er, ikke
sant, hvis noe ikke fungerer så sender du
mer ressurser i retning av det som ikke
fungerer.
Jeg har av og til snakket om batterifabrikker
for eksempel på denne podden og det kunne
vært et eksempel på det, ikke sant?
At politikerne vil holde liv i det fordi
de syns at det er så stas.
Ja, og så kommer de inn i noe
sånt der sunk cost fallacy.
Men kreativ destruksjon er at hvis du gjør
en dårlig jobb så blir det allokert mindre
ressurser til deg, og så dør du.
Oi, jeg har stått med det.
Jo, men ikke sant?
Det er det som er poenget.
Og det er nøyaktig sånn offentlig sektor ikke
fungerer, ikke sant?
Det alle har hørt i offentlig sektor er
at hvis du gjør det bra og holder
budsjettet ditt og har penger til overs på
slutten av året så får du mindre budsjett
neste år.
Ja, kan være det.
Og hvis du har gått i underskudd så
blir budsjettet ditt økt neste år.
Sånn som man sier, se på insentivstrukturen så
vet du hva du får.
Og det er nøyaktig det du får.
Dyrt, ineffektivt, dårlig, konserverende.
Men la oss tenke oss på dagens dag,
ikke sant?
La oss holde de to ideene i hodet,
ikke sant?
Du skal ha en opplyst teknologiinnovasjon, men du
skal ha kreativ distruksjon.
Og så spørsmålet er, er det det vi
holder på med i Norge?
La meg, la meg, nei.
La oss peke på noen greier, ikke sant?
I Norge så jager du rikinger ut av
landet, og det er selvfølgelig for det at
du vil ha mer likhet som er greit.
Og det får du jo.
På en skarve gang skyld, så lykkes det
en offentlig policy.
Men det får ikke folk som investerer i
nye produkter, eller selskaper, eller ideer.
Eller i fremtidig ulikhet, som vi også kunne
kalt det.
Kunne vi godt kalt det.
Og så hindrer du grunndreget, ikke sant?
Hvis du driver og støtter gammel teknologi, eller
selskaper, eller rett og slett gjør det veldig
vanskelig å operere i et oppstartselskap, fordi at
du låser inn alle penger og krever formidd
skatt.
Akkurat det er jo en sånn greie som
folk har litt vanskelig for å skjønne, den
der mekanismen.
Den med formidd skatt?
Ja, tror du ikke det?
Ja, for jeg hører jo, at folk er
enten sånn superfor eller supermot.
Ja, ikke sant?
Og de som er superfor avviser at dette
har noen negativ effekt på noen som helst,
og de som er supermot er helt overvisende
på at dette er industridød og slutten kroken
på døra, liksom.
Ja, ja.
Og så er det, sannheten er sikkert et
sted imellom, for det er ikke alt som
ryker på den formidd skatten.
Men det er en del som rent faktisk
ryker.
Ja.
Og det er litt sånn konkret det.
Jeg så den der Gryner Larsen, han er
en eller annen sånn SV-er i Bergen.
Trev har liksom, jeg vet ikke om det
er Facebook eller Excel, eller hva det er
han snakker om.
Men han argumenterte for, for det var noen
som brakte opp at det var liksom masse
sånn gamle gunda med minstepensjon, men et hus
hun har bodd i hele livet, som nå
har vært 14 millioner på Oslo Vest, ikke
sant?
Ja.
Og så må hun plutselig betale 73 prosent
av inntekten i formidd skatt, fordi at hun,
og så blir det vanskelig jo.
Så må hun selv selge barna opp hjemme
fordi at staten skal ha sitt.
Og så kommer han, og så sier han,
nei dette er bare en løgn fra liksom
høyresida eller et eller annet.
Fordi langt de fleste som betaler formidd skatt
er ikke av den kategorien.
Det er mest gjerne det.
Altså det er helt noldus.
Problemet er jo ikke at det er flere,
at mange av de som får formidd skatt
har evne til å betale den.
Problemet er at det er ganske mange og
forutsigbart en del, som da vil falle i
den at du går kunk eller får ødelagt
materielle velstandene eller et eller annet, fordi skatten
er innrettet som den er.
Og det er helt forutsigbart.
Og i vår kontekst selvfølgelig så er det
viktig for det at det blir veldig vanskelig
å operere som grunder da, for å bringe
de innovasjonene til markedet, ikke sant?
Nettopp.
Og jeg mener vi vet jo, for det
er selskapere som jobber med grunder, som nå
aktivt anbefaler folk å ikke grunnlegge ting i
Norge, hvis det har sjanse for å lykkes.
Fordi da er det bedre å starte i
Sverige.
Og folk flytter til Sverige, eller skipper ut
businessen sin før du får investorer.
Ikke sant?
Det er jo eksempler på selskaper, som når
amerikanske investorer kommer, liksom 100 millioner dollar inn
i selskapet, og plutselig så er det tre
grunder i Norge, som får formudskattregning på liksom
14 millioner hver seg, uten inntekter.
Så må vi forklare at vi trenger noe
penger, og så ringer jo alle alarmklokken hos
de investorerne og sier at ...
Ja, vi må ta sånn seriøse utbytter før
selskapet tjener penger.
Og det er jo den mest useriøse måten
å drive på som det går an, og
det bare drevet av disse idiotene som setter
reglene.
Klart det.
En ganske morsom sak fra i fjor, jeg
vet ikke om du fikk med deg, men
det var en slags sånn, Dagens Næringsliv hadde
en sånn krangel i høyblakka på Norges Sandhedsøkskole
i Bergen, for det var forskere i forskjellige
etasjer, som betyr at de hører til forskjellige
avdelinger, og de som var mer sånn juridisk
orienterte, de hadde dessuten funnet ut av formudskatt,
det var ikke noe problem, for de hadde
gjort noen sånne reglesjoner og noen greier, og
så hadde de fått publisert noen artikler og
sånn også, og så var det sånn at
de som satt tre etasjer høyere opp, i
finansavdelingen, de sa liksom at, men du har
jo ikke penger til å betale det, jeg
hører det i hodet, og så svarer de
sånn helt tydelig, de er typen til tre
etasjer, ja, men hvis du vil argumentere for
det, så må du jo putte deg i
en vitenskapelig artikkel og publisere den, og så
er det opp igjen til tre etasjer, og
så sier de liksom at, men det er
jo så opplagt, du får jo ikke publisert
det i en vitenskapelig artikkel, du får jo
ikke vitenskapelig artikkel som sier helt opplagte ting,
og sånn er det jo det.
Så det er den gamle vitsen om disse
tre gutta som lander på en øde øy,
og så finner de en hermetikkboks, for liksom
jeg husker ikke hva yrkeskategoriene var, liksom en
ingeniør som skal prøve, men de har ikke
noe boks å åpne, og ingeniøren som får
prøve seg og beregner noe sånt, og kaster
den fra en viss høyd, men den vil
ikke åpne seg.
Poenget er liksom, den siste som får prøve
seg er økonomen, og så, gutter, nå skal
jeg fikse problemet her sånn.
Så setter han seg ned og tenker, og
så etter en times tid, så er det
jo reka, jeg har det.
Åh, har du løst det?
Ja.
Ja, hvordan har du løst det?
Jo, først så forutsetter vi at vi har
en boksåpner.
Sånn er det.
Men det er kanskje de juridiske orienterte økonomene
som gjør det da.
Ja.
Vi har tolket vel at du var på
finansgjengens side her.
Jeg var far for det.
Men også har vi et, en annen sak
er det sånn at det vi gjør i
Norge, at vi blir kødde med prismekanismen, for
vi har ulike sånne subsidieordinger, og så videre.
Vi blir for dumt til å la en
mekanisme være i fred, si.
Ja, ikke sant?
Så du får ikke den der kreative restriksjonen,
sånn at du åpner ikke mulighetsrommet da, for
innovasjoner som burde komme.
Og det er jo et eksempel på at
vi rett og slett har for mye i
den aktive næringspolitikk, så politikere skal bestemme hva
vi skal holde på med her til lands.
Og hva er for mye aktiv næringspolitikk?
Ja, det er all næringspolitikk.
Aktiv næringspolitikk er for mye næringspolitikk.
Ja, den beste aktive næringspolitikk er ingen aktiv
næringspolitikk.
Det var vel han, og han duden, hva
heter han?
Han duden med menneskelig kapitalbegrepet.
Becker.
Gary Becker.
University of Chicago.
Men, nå skal vi se.
Og så har vi et overregulert arbeidsmarked, ikke
sant?
Så du klarer ikke å sende de mestproduktive
arbeidere til de mestproduktive arbeidsplassene, ikke sant?
Og ikke minst da, du har ikke et
sånt bunnskikt av arbeidsmarked hvor noen kan prøve
seg, ikke sant?
Du kan tenke deg at hvis du har
en grunnebedrift og kanskje ikke råd til å
betale noen ordentlig til å begynne med, men
du kan gi folk selvfølgelig insentiver på andre
måter.
Men du kan kanskje ikke gi dem en
fast arbeidskontrakt, for eksempel.
Ja, og da er problemet at du har
ikke lov å gi dem midlertidig, ikke sant?
Du har mistet fleksibiliteten, og så har du
mistet evnen til å få inn folk som
vil, fordi risikoen ved å ansette er at
det er en fryktelig tung prosess å bli
kvitt noen igjen.
Hvis det ikke funker, og da begynner du
å gå til sånn formalia og papirer fra
skolerne, du må liksom gjøre alt du kan
for å forsikre deg om at du ikke
ansetter en underperformer.
Når du nevner skolen, den norske skolen har
jo funnet ut at kompetanser er mye viktigere
enn kunnskap i.
Det passer jo egentlig med den metaforen din
om å anta at vi har en bokseåpner.
Du skal kunne snakke om hvordan du skal
åpne denne boksen, men du skal ikke nødvendigvis
kunne gjøre det.
Problemet med at norsk skole, det er ikke
så skarp på å skape ferdigheter som er
det du finger i sammenhengen.
Alt skal jo være teoretisk på en litt
sånn myk måte om dagen.
Alle skal ha en slags bachelor og master
i et eller annet mykt som ikke egentlig
er så mye.
Hvis du husker, vi pratet om han duden
som hadde tatt en bachelor i kulturledelse og
plutselig nok ikke fikk jobb.
Det er en del sånne ting.
Sjokk og vantråd.
Alt i alt er det ikke bare sånn
som vi pleier å si at systemet er
rigget for og med middelklassen, men det er
rigget for og med middelmodigheten.
Det er det som er greia i Norge
i dag.
Det er det vi kan lære av fjorårets
Nobelpris i økonomi, at dette kunne med fordel
vært rigget mot å skape mer velstand.
Det er jo ikke sånn at de politikerne
ikke vet at det er utfordring.
De vet jo at det kommer en eldrebølge.
De vet at offentlige finanser er utfordret.
De vet at indekningsvolumen på fremtidige statsbudsjetter, det
er et stigende indekningsbehov i årene som kommer.
Ingen hemmelighet der.
Det som mangler er rett og slett politisk
handlingskraft og noen som klarer å si at
her har vi et problem og vi må
fikse det.
Da kan vi i hvert fall lene oss
på SV, for de elsker jo å være
kunnskapsbaserte i sin tilhenning til ting.
Når kunnskapen er så kjent og åpenbar, så
får vi tro at de slår et slag
for ansvarlig pengebruk snarest.
Det er forresten en ting til som kanskje
er verdt å legge merke til.
Dette med innovasjoner, det har jo ikke bare
å gjøre med direkte økonomiske insentiver.
Når du begynner med en innovasjon, så er
det ikke nødvendigvis helt opplagt at du finner
penger på gata.
Det er også noe med å ha en
kultur som tillater annerledes idéer.
Jeg tror kanskje at av de tingene vi
har snakket mye om her på Sidelinje, så
er kanskje den forestillingen om at alt som
har med kjernekraft å gjøre, det er fy.
Selv om det på en måte har sine
oppplagte fordeler, så er idéen fy.
Hvis du har en kultur som er preget
av vedtatte sannheter, da får du mindre innovasjon,
du får mindre økonomisk vekst, og du klarer
ikke å møte de utfordringene som samfunnet står
overfor i tiden som kommer.
I vår kreative begrepsutvikling har vi brukt begrepet
ytre sentrum, og det er en krystallisering av
denne konformitetspresset og manglen på toleranse for at
folk tenker annerledes og er uenige med det
der klamme fellesskapet som alle syns at havvinn
er topp, topp, topp.
Gjerne lokket inn i et snillhetstyranni.
Det rimer litt med det vi snakker om,
det er ikke på økonomien i seg selv,
men på meningsmangfoldet og den offentlige samtalen.
Den kunne også tjent på litt mer kreativ
destruksjon.
Den kreative destruksjonen forsvinner når man får denne
konforme sauflokken, som alle skal mene det samme
i generasjonen.
Nå har vi flyttet rundt og pisset på
kjernekraft i 15-årig strekk, selv om det
har vært dønn logisk hele veien.
Helt åpenbart at det hadde ...
I hvert fall å åpne opp for det
og tilate det og si at velkommen hvis
du har lyst til å bygge det opp.
Vi har ikke gjort det, og så har
man i stedet satt på å bare bli
sprøyt med det der vindvåse.
Det er litt det som er problemet.
Du slipper ikke frem den rette teknologien, for
du insisterer på en svakere teknologi.
Ja, men du gjør teknologivalgene politisk.
Og dermed så ødelegger du verdier.
På sviktende kunnskapsgrunnlag og med ingen dypere forståelse
av noe som helst.
Det kan vi til og med si med
litt vekt, for nå har både energiministeren, han
som skulle ha vindturbiner i lyktestolpene nedover i
Telmark.
I Oslo?
I Oslo, ja.
Det er jo så du ikke tror på
at det er voksne mennesker.
Nei, det var jo ikke noe som barn
kunne finne på å tegne på en tegning
på skolen.
Ja, det er en virkelighetsoppfatning som ser ut
som en barnetegning.
Men bare for å være veldig konkret, så
sånne ideer, eller havin eller hva det skal
være, burde vært ryddet bort i en prosess
som kalles kreativ destruksjon.
Det er det den tingen er.
Ta bort ting som er verdigødeleggende og erstatte
det med ting som er verdiskapende.
Vi tar et annet område hvor kreativ destruksjon
også er bortimot fullstendig fraværende, selv om man
kan håpe.
Politiken, politiske partier, og det at de lager
seg selv vår kjeppest, ny valglov, som bare
gavner eksisterende partier, og som styrker deres posisjon
på alle tenkelige og utenkelige måter, og bygger
opp deres økonomiske posisjon, de forsyner seg statskassa
for å støtte seg selv, trenger ikke lenger
å ha medlemmer for å obleve som parti,
og har full innflytelse over listeinnretning, over alle
ledd i valg og politisk prosess, og bare
sementerer sin egen posisjon, og det har vi
jo vært inne på i tidligere episoder, at
det er veldig tydelig at de gamle partiene,
man snakker ofte om de gamle styringspartiene, men
typisk sosialdemokratiske, sånn Labour i Storbritannia og Arbeiderpartiet,
eller Sosialdemokratiet i Danmark og Arbeiderpartiet i Norge
og sånn, at de er i ferd med
å knekke ryggen litt, for de står i
spagatten mellom motstridende interesser, men samtidig så har
du denne preserveringsmekanismen, at det partiet som var
i går, overlever til i morgen helt uavhengig
av om det fortsatt passer den tiden det
lever i, og evnen til å omstille seg
blir da lavere, fordi man ikke er truet
av den type nederlig, nå er det jo
i større grad det i Storbritannia enn i
Norge, fordi valgsystemet gjør det veldig alvorlig å
mislykkes i et valg, men du ender opp
med en politisk struktur som er 50 år
utdatert, men som fortsatt ikke er oppdatert.
Det siste nye partiet i Norge er Rødt
og MDG, men de er jo på en
måte utvekster av veldig mye som har eksistert
før, det er i hvert fall Rødt.
MDG er nok en sånn genuin uttrykk for
en ny trend og ny retning, altså fokuset
på grønt, men det er ikke mye nytt
som har kommet opp, og Rødt er bare
en forlengelse av Røde Valgallians, så FRP er
det siste store partiet før MDG, særlig alt
mellom, så mer kreativ destruksjon der hadde også
vært nyttig.
Nei, det stemmer.
En annen karriere som er litt sånn på
vår ideologiske bane, Johan Norberg, han kom jo
i fjor ut med en bok som heter
Peak Human, så han var jo også litt
opptatt av det der med ikke bare hva
som gjør at sivilisasjoner lykkes, hvorfor de blomstrer,
men litt hvorfor de blomstrer av også.
Han var jo opptatt av veldig mye av
de samme tingene, at du får et samfunn
som lukker seg for nye idéer, at du
får litt mer sånn autoritære tendenser som gjør
at samfunnet stivner, og dermed så dreper det
veksten, og hvis du dreper veksten, så forvitter
det samfunnet.
Men ja, ja, vi får jo håpe at
det ikke er en beskrivelse av hvert samfunn
ennå, selv om, som vi var inne på,
de faretegnene som vi pekte på her er
jo egentlig, ja, det er jo virkelig bekymringsverdig.
Men hvis vi nå retter blikket til et
annet sted, eller går litt videre, jeg vet
ikke om du har merket det, men Jens
Stoltenberg, vet du, han er jo blitt finansminister,
kanskje litt sånn mot vilje nærmest, men ikke
rest og mindre.
Og rett før nyttår nå, så hadde han
en kronikk på E24, hvor han beskrev, han
kalte kronikken for et annerledes statsbudsjett.
Så der uttrykker han egentlig hva regjeringen, eller
kanskje han selv, forsøker å oppnå med det
statsbudsjettet som de har presentert.
Og det var en ganske interessant lesning.
Så de tingene han legger vekt på der,
det er denne historien med arbeidsfradrag, og så
populært kjent som skattelotteriet.
Og tanken der er jo i og for
seg en ganske forluftig tanke.
Hvis du sjekker om, er det sånn at
folk jobber mer hvis de har lavere skatt?
Det kan man jo tenke.
Rettningen tror jeg er ganske opplagt, men du
kan si at skatt har mye å si,
eller du kan si at skatt har lite
å si.
– Vi hadde en innvending på det, og
vi har jo snakket vidt om det før,
og jeg må innrømme at jeg er litt
skeptisk til det, bare fordi det «rubs me
the wrong way», at du liker et forlovende
og alt det der.
Du kan ikke egentlig bare arbitrært dele ut
fordeler til noen og opprettholde ulempene for andre?
– Nei, for jeg drar en sammenligning.
Hvis strafferettssaker var lotteri, det ville jo folk
synes var veldig rart.
– Ja, og så er det noe med
at djevelen ligger i detaljene.
Problemet er at man har en veldig avgrenset
gruppe.
Det er unge, så det er folk med
kanskje et inntektspotensialet som ligger ganske godt under
det du snitter i befolkningen, og så er
du i den fasen av livet som du
tjener minst, og har minst verdi på arbeidsmarkedet.
Og så er spørsmålet da, dokumenterer du egentlig
så veldig mye?
Fordi det er unge, og så håpet er
å få opp yrkesandelen hvis skatten er lavere,
altså flere som jobber.
Men de som ikke jobber i den alderen,
vil jo ofte være uføre, eller litt sånn
slappe, eller Gud vet hva.
Men du vil jo tro at den gruppen
som til gode ses med dette, inneholder de
fleste av de som ikke egner seg til
arbeidsmarkedet.
Og det er liksom spørsmålet, ender du da
opp med å dokumentere noe nyttig i det
hele tatt?
Fordi du har noen som kundetjent kanskje 400
000 eller et eller annet sånt, men du
er ikke på noe snittlønn, og det er
ikke rimelig å forvente.
Så du opererer på et veldig lavt nivå,
spesielt fordi taket her sånn er så lavt.
Jeg skjønner ikke helt hva du dokumenterer med
dette.
Jeg har en innstykelse som er beslektet med
det du sier nå, Vegard.
Jeg tenker at noe av greia, og her
har jeg et type, dette er jo med
som et eksperiment, du ser på et virkemiddel,
og så skal du se på hva resultatet
blir.
Men jeg tror at det er veldig snevert,
hva slags arbeidslyst du får i befolkningen, det
har litt å gjøre med at du bygger
en kultur for at verdiskapning er bra, og
hvis du gir noen skatter etter, så er
det klart det bidrar bitterlitt, men egentlig ganske
lite i forhold til det å bygge en
slik kultur.
Så jeg gjetter på at de kommer til
å konkludere med at lavere skatte stimulerer ikke
til arbeid, men de gjør egentlig det.
Jeg har forstått at når folk gjennomgående får
beholde mer av verdiskapningen sin, så kommer det
etter hver stimulerende.
Ja, og jeg føler for å komme med
en innvending som kanskje er litt udokumentert eller
litt banal, jeg vil jo si at det
er åpenbart det du sier nå, alle burde
vete dette før du starter.
Selv sagt er det stimulerende å få lavere
skatt, du sitter igjen med mer når du
jobber, klart det har en positiv effekt.
Hvordan i helvete skal det være nødvendig å
gå igjennom en femårig prosess for å finne
ut av noe som er omtrent like åpenbart
som tyngdekraften?
Det er ikke helt, men nesten.
Men problemet på den andre siden er hvis
du skal bruke dette kunnskapsgrunnlaget og det velger
jeg å sette i gåsetegn, så er det
altså så snevert og avgrenset og begrenset å
ramme inn at du har jo et resultat
for bare et snevert utvalg av befolkningen og
da til og med et skjevt utvalg fordi
du får en overrepresentasjon av folk som nominelt
er utenfor arbeidslivet og muligens er de som
egner seg dårligst for det fordi de som
har fordel av det er de som du
ønsker å måle.
Det er de som allerede ikke jobber og
som kan jobbe seg opp til et nivå
som er innenfor.
Riktig nok.
Det tror jeg er det tekniske inne i
bildet her.
Så handler det også om hvor mye du
jobber.
Det er ikke sånn at du nødvendigvis er
utenfor arbeidsmerket, men du kan for eksempel jobbe
lite og så begynner du å jobbe mer.
Det kan man være interessert i.
Jobber 30% og så kanskje du går
opp til 60% hvis du sitter igjen
med mer.
Jeg ville sagt at dette var marginalt positivt,
men på plussiden.
Rett siden streker innan.
Det er liksom bare du kan ende opp
med et resultat.
La oss stipulere for et øyeblikk at dette
utvalget er sjeft nok til at du får
litt rare og urepresentative resultater ut av det
også.
Fordi du er i en så lav inntektsbracket
og du er i en så avgrenset aldersgruppe
og du har så mange effekter som går
inn på det.
Hvis du da finner ut at nei, det
funker faktisk ikke.
Men det kan jo ha 15 andre årsaker
enn skattesystemet.
Da kommer du inn med den der en
-faktor-variablen din og så sier du at
det var dette vi målte, så da gjelder
konklusjonen for det.
Da har du egentlig bare et ikke-kunnskapsgrunnlag
å gå videre på.
Jeg er også veldig skeptisk at de er
i stand til å få den kunnskapsgevinsten som
de er ute etter.
Det er veldig på den marginale siden.
God tanke, den dårlige gjennomføringen.
Neste punkt.
Jeg er egentlig litt positiv til neste punkt.
Det kalles overgangsstøvnaden avvikles.
Overgangsstøvnaden er overgangsstøvnaden for enskelige foreldre.
Dette har jeg faktisk aldri hørt om.
Det er jo ikke en ganske liten ting,
men Jens synes tidligvis at dette var ...
Jeg tror han former et narrativ her om
at regjeringen skal stimulere folk til å jobbe
mer.
Det er gjennomgående for hele ...
Jeg må jo komplementere fokuset til Jens, for
det er ikke dette Jonas har drevet med
i sin tid.
Overgangsstøvnaden er for enskelige foreldre, hvor du kan
be om å få penger så du slipper
å jobbe etter at barnet er ett år
gammelt.
Det er jo ganske opplagt at å betale
folk for ikke å jobbe er jo egentlig
ikke så himla smart.
Så det skal han få for.
Så er det klart at det er litt
marginalt.
Men en ting som slo meg likevel, som
jeg synes var litt pussy, er at han
umiddelbart sier at 40 prosent av mottakerne har
innvandrerbakgrunn.
I gammel øyeblikk hadde du i hvert fall
anstrengt deg bitterlig for å si at dette
bidrar ikke til integrering.
Dette tror jeg er den nye røffe linjen
fra regjeringen.
Men egentlig, fornuftig betaler folk for, og så
driver du å redistribuere penger mellom folk litt
mer eller mindre tilfeldig.
Så det er klart at dette er mer
positivt enn det var i forrige poenget.
Så har jeg en poeng her som er,
veldig, veldig marginalt sett, så har han rett
til at dette er positivt.
Men la meg forklare.
Punktet heter «Økt lønnsomhet i samferdssektoren».
Så pekker han ganske riktig på at nasjonalt
transportplan gjøres opp med et samfunnsmessig underskudd på
141 milliarder kroner.
Så de ødelegger verdier på 141 milliarder kroner,
og så liker han det nok over 12
år, men det blir jo 12-12 milliarder
i år likevel.
Det er mange under det.
Men så viser det seg at det eneste
konkrete han peker på er at de har
ikke gitt signaler om at byggingen av statsskipstunnel
kan starte.
Men det passer nok de andre som ligger
i Stortingets parti på at den gjør det
likevel.
– Ja, for Høyre har lyst til å
få høl i fjellet der.
– Ja, ikke sant?
Og FRP har høl i fjellet.
– De kan nordløgge med han nå.
– Ja, det er bare galskap.
Så ytterst marginalt positivt, men i praksis, ikke
nå da, i praksis null.
For å si det sånn.
– Tror du skipstunnelen blir bygget?
– Uff, jeg er sant ikke sikker.
Jeg tror hvertfall at den ikke kommer til
å være i drift særlig lenge.
– Det er så vanvittig.
Nord-Norgebanen, det skulle man sagt om elektrifisering
av stokklen også, det har de faen meg
begynt med.
Havvinn driver de og tror at de skal
bygge noe.
Men det er liksom, det må jo stoppe.
– Men du vet jo hvordan de politiske
prosessene er, og så har de lokale representanterne,
de vil ha penger til Citystrikt, og så
kan man si at da blir det byggetunnelen,
og så er det ikke så farlig etterpå.
For det er jo ikke noe behov for
den.
Og så er det noe som, ja, ok,
jeg tror det er nok så marginalt igjen,
men jeg skal gi hensyn til at dette
er et positivt trekk.
– Han kaller det mindre detaljstyring av kommunene.
Det later på at hele argumentasjonen går på
at det er mindre øremerking av midler.
– Mer frie midler til...
– Ja, og så blir det mindre byråkrati,
for at kommunene må rapportere hvis de bruker
øremerkende midler.
Og dette var jo i og for seg,
ja, det var jo nice, men liksom sånn,
det flytter jo ikke i fjell da.
– Vi kan vel peke på at ideen
om frie midler til kommunene når du først
har statlig hovedføring til kommunene, har jo vært
del av alle politiske programmer du og jeg
og andre har skrevet i vårt parti.
Det har stått hver eneste gang.
– Klart.
– Alt som er øremerket må konverteres til
frie midler.
– Ja, øremerke er en dårlig idé.
– Ja, ja.
– Så det er teit.
– Og det er også en av grunnene
til at vi hele tiden snakker om FRP
som et tulleparti.
– Ja.
– Fordi det har ingenting med liberalisme eller
noe som helst å gjøre.
– Nei.
– Og er det det partiet som øremerker
mest og vil øremerke mest, er Fremskrittspartiet helt
konsekvent hele tiden, alltid.
Og det er jo fordi at de skal
skåre billige politiske poenger og si «Nå løser
vi problem A, og så skal vi løse
problem B».
Og hver gang vi er å sitte på
Stortinget og definere hvordan pengene skal brukes på
et jævla sykehjem i Voss.
– Ja.
– Det er så jernløtt at det er...
– Jeg visste det.
Det er en slags ting hvor folk egentlig
vet bedre, men de bare var tråkkruttige gang
etter gang.
– Ja, og FRP er alltid villige til
å gjøre det for politiske vinst.
– Ja.
– Og derfor en god grunn til ikke
å stemme på svin, da.
– Ja, absolutt.
– Absolutt.
– Ja, ja, det var bare for å
få en lite stikk.
– Ja, det klarte du.
Så har vi et...
Jeg vet ikke hvordan...
Hva det vil si om dette punktet her,
men Jens snakker om noe som han kaller
for mindre skattesubsidier.
Og det lyder litt...
– Ja, skattesubsidier er litt sånn mer eller
mindre fortjenende, lavere skatt til en industri som
har snakket med de riktige folka på Stortinget.
– Det er sant.
Det er omtrent det han mener.
Han tenker særlig på at de tar bort
momsfri taket for elbiler.
Så du kan si at...
Det har den positive siden at det er
riktig at du ikke skal...
Du skal ikke drive og favorisere en teknologi
over en annen.
Men det er klart det er også å
snu ting på hovedet.
Problemet er jo at alle andre betaler avgifter
og skatte.
– Ja.
Men sånn...
Skatte- og avgiftsneutralitet i seg selv er
av det gode, fordi det skaper forutsigbarhet og
det ødelegger ikke prismekanismer.
– Nei, det er riktig.
Det finnes på den positive siden.
Selv om det er sprønt også.
Og så sier han...
Han sier uten å være spesifikt at det
er foreslått reduksjon i ulike former for næringsstøtte.
Og det lyder jo topp.
– Ja.
Det kan jo hende at det er drevet
av denne offentliggjøringen av alle som får statsstøtte
til alt mulig rart.
Som vi var inne og kikket på.
Det var en liste på 39 milliarder kroner
fra alle mulige...
Innovasjon Norge og Skatteetaten og alle muligheter som
driver og deler ut til mer og mindre
fortjenende formål og bedrifter og enkelpersoner og hva
den er for noe.
Og det er jo helt vanvittig å lese
gjennom.
Det er en ene bedrift.
To millioner for et eller annet vagt prosjekt.
Og så er det 300.000 til han
fyren.
Og så er det 39.000.000 til
neste mann.
Og det virker jo som det er alt
vi driver med.
En jævlig lang liste.
Og her må man jo si noe pent
om EU for grunnen til at dette blir
publisert og tilgjengeliggjort på denne måten, er fordi
EU har forlangt det.
Det er jo greit.
Men målet, hvis vi som sidelinje skal ha
noe formål, måtte jo være at den lista
skulle bli kortere.
Og helst tom.
Ja, ikke sant.
Jeg er egentlig sånn positiv i å gjøre
det.
Selv om plussene her var litt på den
marginale siden.
Så er det jo sagt at du vet
sånn som man sier om norske filmer, at
ja, de er gode til å være norske.
Så ble dette et budsjettforslag som var godt
til å være sosialdemokratisk.
Ja, og det tror jeg vi kan stille
meg bak.
Sånn vanvittig forbedring fra større uten støttekontakt.
Ja, de har tatt revidseilen med gjensynsene.
Og jeg synes egentlig at jeg har foretrekket
Stoltenberg over Erna.
Fordi det er så mye klodrianeri med Høyre.
Jeg synes jo det er på tide med
nyere krefter da.
Ut med begge to, for å si det
sånn.
Jeg er egentlig ikke tilhenger av term limits
på prinsipp.
Men gud hjelpe så nyttig det hadde vært
å få turn over på den her politikerstanden
vi har.
Og det er jo profesjonaliseringen av politikken også.
Det er jo i seg selv en mangel
på kreativ destruksjon, ikke sant?
At du kan være livslang politiker, du burde
jo ikke ha anledning til det.
Du kan mene hva du vil om Tor
Mikkel Vara, men at han var politiker som
ung, gikk ut i næringslivet og har holdt
på med sitt, og kommer tilbake som moden
mann.
Det er jo sånn det burde være.
Nå har jeg tjent pengene mine, har litt
i overs av tid og engasjement og ressurser,
og masse erfaring.
Nå skal jeg inn og bidra til landet,
liksom.
Hva er vakkere enn det, bortsett fra politisk
aktivitet?
Det er jo ikke alltid vakkert, men det
er liksom sånn det burde være.
Sånn burde det være.
Tonje Brenna, eller et eller annet, som bare
fra du er 14 år gammel, bare politikk.
Og det er egentlig ikke for å pisse
på Tonje Brenna.
Jeg kan si mye pent om henne, faktisk.
Jeg synes hun er sånn debattflink og litt
sånn velavruende, så det er egentlig ikke for
å hakke på henne.
Men hun er litt sånn broiler-type.
Og det kunne vi godt hatt ferd av.
Det kunne vi godt hatt ferd av, det
er riktig.
Bra.
Jeg tror kanskje at det var ...
Har du fått tømte om både Nobelpris og
statsbudsjett på én episode?
Ja, i og med meg.
Da får du sove veldig godt i kveld,
da.
Den skulle vi trodd.
Nei, men da får vi takke for oss
nok en gang videre.
Ha det bra.
Have a good one.
Takk for at du hører på Sidelinja podcast.
Snakk gjerne om oss.
Lik, del og anbefale oss i podcast-appen
din, eller delta i kommentarfeltet på YouTube.
Har du ris eller ros, kritikk, forslag, spørsmål
eller noe annet, så finner du all kontaktinfo
på sidlinja.transistor.fm