Velkommen til Sidelinje, podkassen for politisk hjemløse.
Folk som allerede feilte meg å slippe å
oppfå popcorn.
Og de som tenker at det har skjedd
så lite i verden denne siste tuken, at
kanskje podkassen bare skal ta fri.
Rundt bor i dag de overarbeidede podkastverter Trond
Sørensen og Arne Eidshagen, foruten meg selv, Vegard
Nørnes.
Har det skjedd noe siste uka, eller skal
vi bare si oss fornøyde og gå hjem
og ta en øl?
Det er ikke lett å finne på noe
hver uke, sier jeg.
Nei.
Det kommer ikke av seg selv.
Det er ikke det.
Altså, si litt om hvordan vi jobber.
Vi har noen sånne såkalt manus, og dette
er Vegards fortjeneste, hvor han jobber gjennom dette
og lager.
Så vi har liksom sak for sak.
Ja, episode for episode.
Jeg tror ikke vi har hatt så mange
manus om samme tema før.
Nei, det kan du si.
Det er jo ikke få heller, så vi
må velge litt hvilke episoder vi spiller inn.
Vi har vel funnet ut at vi tror
ikke vi skal gå over fem episoder i
uka.
Nei.
Og da blir det prioriteringer.
Så denne episoden er jo et eksempel på
en prioritering.
Vi vet ikke hva den skal hete enda,
men vi vet hva den skal handle om.
Vi har herr Rød Larsen her i.
Ja.
Han fortjener en helt egen episode, faktisk.
Han gjør jag jo det.
Og så er det liksom, det er jo
interessant da, å sitte der vi gjør i
dag, og hvor nå denne Epstein-biten har
kommet ut, og så ser man tilbake på
historikken og blir minnet på alt det skrotet
denne fyren har holdt på med opp igjennom.
Ja, men dette er det som er så
rart.
Fordi dette er en fyr som har drivet
på med kødd og faenskap i 40 år.
Initiativlik fyr, altså.
Og så er vi der at ...
Nei, nå blir den koblet i Epstein-dokumentene.
Nå er det nok.
Nå må vi ta og grave opp i
alt det som har vært problematisk med hvordan
han agerer og opererer i 40 år.
Nå skal vi ta tak i det.
Og heldigvis for han så kan han si,
jeg har et slags, jeg er syk, jeg
kan ikke svare.
Det tror jeg aldri har en sykdom vært
menneske mer velkommen.
Men altså, det er jo egentlig veldig lite
som er nytt med den fyren her nå,
sånn bortsett fra hans kontakt med Epstein, som
da blir mer utløst, det faktor, og på
toppen av alt det andre enn ...
Jeg tror det vi hadde en tanke om,
eller skal vi si det manuset har en
tanke om, er jo at vi skal ta
litt historikken til Rød Larsen.
Fordi spørsmålet er, kunne man på noe vis
forutsett det vi nå står opp i?
Det kunne man nok.
Jeg tror kanskje denne Epstein-historien, det fungerer
som en slags katalysator hvor alle de tingene
som du burde ha skjønt, det blir tydeligere.
Ja, og det er liksom ...
Det er en del som ikke nødvendigvis har
gjort noe gærent over for Epstein, som fortsatt
har en del å svare på.
Fordi man har dyttet frem denne nissen i
alle sammenhenger.
Og det er jo på begge sider av
gjerdet.
Det er jo ikke sånn at det bare
er Arbeiderpartiet som fortsatt har dyttet ham frem.
Det er jo Børge Brenna og Ine-Marie
Eriksens Øreide.
La oss merke også en interessant ting i
Stortinget.
Fordi nå er det jo et spørsmål om
det skal settes ned et sånt utvalggranskningskommisjon, en
eller annen sannhetskommisjon, eller whatever, ikke sant?
Så har jo ganske mange tatt i ordet
for at det er kanskje lurt om den
ikke er politisk, fordi at nå er det
politikerne som granskes.
Og så er det tre partier, som dessverre
tilsammen danner et flertall, som bestemmer seg for
at dette syns vi at vi skal granske
selv i Stortingets Kontroll- og Konstitusjonskommitté.
Og sjokkerende nok så er det de tre
partiene som har sittet i utenriksdepartementet de siste
25 årene.
Det er Arbeiderpartiet, Høyre og Senterpartiet.
Alle andre vil ha uavhengig granskning.
Så, ja, nei, hva skal man si?
Det er egentlig sånn, dette med granskningen, den
kommer jo litt kjevt ut, jeg syns egentlig,
i den norske debatten, fordi de første forslagene,
jeg tror det var vel Sibylle Distauk som
var ute og ville ha en granskning av
UD.
Men jeg tror kanskje egentlig det er litt
for snevert.
Men det reiser, det spørsmålet, ikke sant, hva
slags type mandat skal en granskning ha?
Og jeg er for det første helt enig
med deg, Herre Vegard, at å sette politikeren
til å passe på seg selv, denne gangen
tror jeg kanskje ikke skal gjøre det.
Besøkelsestid kjenten.
Jeg tenker en pen blanding av Kripos, PST
og Forsvarsetterettningstjenester, sånn hadde gjort den jobben, det
tror jeg hadde vært, men sånn på sin
plass.
Skal vi tenke halt på, for det vi
har, vi har jo noen sånne mekanismer, vi
har en sivilombudsmann, vi har et barneombud, vi
har riksrevisjonen, og så institusjoner med et fast
oppdrag og et mandat og litt sånn.
Og jeg synes jo ikke det er en
veldig fjern tanke å tenke at kanskje det
skulle vært et befolkningsombud eller politikereombud, eller kall
det hva du vil.
Stortingsombud, ja.
Ja, men en eller annen vaktbygge som var
uavhengig.
Og for min del så kunne han gjerne
vært valgt i valg.
Du skapte en legitimitet som, den der allmakt
i denne salen, og det er Stortings som
utpekker alt som kan krype og gå av
folk som har innflytelse i samfunnet, har jeg
fått litt nok av.
Du velger en eller annen ansvarsposisjon som har
et utredningsmandat eller noe sånt.
Det blir offentlige utredninger av det man gjør,
og så velger man selv hva man gjør.
Dette sammenfaller litt med en idé jeg har
til hvordan man skulle eventuelt ha virket et
monarki og hatt en president, og hva en
presidentsoppgave skulle være.
Jeg har ikke så veldig lyst på en
president som sitter på samme nivå som i
USA, men en som er valgt separat, og
som sitter på en måte ...
Som en kontroller.
Kontrollfunksjonen som kan si, nei, dette blir det
ikke nå.
Nei, dette lar vi være.
Nei, dette er ikke greit.
Jeg har jo hatt en halv tanke om,
jeg er ikke sikker om det er veldig
funksjonelt, men en sånn Frankrike-Finland-modell, der
presidenten er utenrikspolitisk sjef og øverste representant for
landet, alt det der, og i hvert fall
i Frankrike, så er det presidenten som utpeker
den regjeringen, og så har de innenrikspolitisk ansvar.
Jeg vet ikke helt hva som funker, men
...
Den islandske versjonen er litt sånn som jeg
beskriver den, at det er en president som
...
Han er ute og snakker og lager god
stemning, holdt jeg på å si, internasjonalt, men
hovedoppgaven er faktisk mer eller mindre sånn å
holde styresmaktene i øra, og det er kanskje
sånn vi burde ha i form for ombudsmannsrollen.
Ja, men det høres ikke så dumt ut,
det.
Det er jo flere flure i en smekk.
Så vet jeg ikke helt hvem som skal
utpeke regjeringen, om vi ikke har kongehus, men
vi skal finne en løsning på det, siden
det utgår fra Stortinget likevel.
Det kan Stortingets presidenten gjøre direkte, tenker jeg.
Ja, det vil jeg tro.
Men vi skal jo snakke om vår venn
Terjevi, og hans historie er i hvert fall
som sånn offentlig svindler.
Ja.
Den begynner på 80-tallet.
Den starter på ...
Han var tidlig krøkest og så videre.
Ja, han var jo en voksen mann på
den tiden også, men han var veldig fremoverlent
og ambisiøs, og han er jo ...
Hva er det han er?
Sosiolog, eller noe sånt?
Statsvitter og sociolog.
Nettopp.
Så her er det mye vyer og lite
...
Ja.
Og hans første svindel, det var jo en
sånn ...
Han var i FAFO.
Jeg synes ikke jeg har den nøyaktige beskrivelsen
av FAFO, om hva det står for.
Det var LOs forskningsinstitutt.
Ja.
Det er der han starter, og da klarer
han å sause sammen et luftslott.
Ja, for det begynner faktisk litt før det,
fordi vi er i oppetida.
Og da begynner vi i 1986.
Så er det et selskap som heter Bird,
og der har Rød Larsen fått til for
seg at han ...
Jeg skal bli rik mann.
Så han tar opp lån som kan høres
ut som et forbrukslån i dag, fordi det
er et lån med 20 prosent rente, eller
noe sånt.
Men det var jo høye rente på den
tiden, så det er ikke så sprøtt som
det høres ut.
Men det som sies nå, er at han
tar opp et lån på en million og
putter det i Bird, og så har han
en årslønn på 150 000 kroner.
Det er fremoverlent.
Ja, det er fremoverlent.
Da er du statsvitter med ...
High stakes, i hvert fall.
Ja, og så går dette til helvete.
Så det er rett og slett slik at
han trengte å få fiksa det på et
vis.
Og da er det disse kreative forslagene begynner
å dukke opp med forretningsidéer, fordi han satt
jo i denne posisjonen i FAFO, hadde kontakter,
bygde nettverk og alt det der.
Og det er han jo flink til.
Det er jo åpenbart det som har vært
hans talent opp igjennom.
Ja, talent bygger på mange vis.
Ja, bygge nettverk og tillit og alt det
der.
Og så kommer de i gang med noe
sånt der, de skal lage fiskepinner og sånt
oppe i Nord-Norge.
Ja, avansert teknologisk greie for å lage fiskepinner.
Industrieventyr, rett og slett.
Ja, dette skulle skape arbeidsplasser, og han får
selvfølgelig en masse fiskerett å kaste seg på
dette, så de putter inn mye penger opp
starten av dette.
Og så begynner du å danne en sånn
trekant rundt dette mellom FAFO og investorer i
form av Bird, er det vel?
Ja, og Norske Skjell.
Ja, noen oljevirksomhet inne i dette.
Ja.
Og her er vi inne på nettverkseffekten, at
du har innflytelse på ulike.
Og så i dette konglomeratet av ting, hvor
Rød Larsen er edderkopp, så finner han ut
på et eller annet tidspunkt at han trenger
å få utstedt noen opsjoner som liksom kan
dekke den del av dette tapet han hadde.
Og der er det vel også vist og
bevist, og det er til og med en
NRK-dokumentar på dette.
Det ligger en dokumentar fra 1980 som forklarer
hvor skittent å flekke til dette er.
Gode gamle brennpunkt.
Ja.
For brennpunkt har jeg drevet på noen år.
Men brennpunkt gjør vel denne i 1990, tror
jeg.
Ja, ok.
Jeg synes jeg husker det var 1988, men
samme.
Det er aviserartikler i 1988, det er brennpunktdokumentarer
som ikke etterlater mannen i noe godt lys
når den kommer, ikke sant?
Og da er jo en del av det
de går gjennom, det er jo liksom hvordan
disse vyene selges, og pengene kommer enda inn,
og folk rister på hodet, du får ikke
til, du må jo ha kapital, du må
ha forretningstid, du må teste til det ene,
det er masse greier som ikke er på
plass.
Men ideen er på plass.
Så kjører man på, og det er press,
press, press, press, og inklusive da press for
å liksom fikse en sånn oppsjonsavtale for Rød
Larsen selv, som skal dekke denne tapet, og
som ender opp med etter press.
Og faktisk dekken tappet hans, og et bitte
lite overskudd da.
Men jeg vil jo gjerne påpeke hvor alvorlig
dette er, dette ser jo ut som verdipapirsvinden,
sånn at de konstruerer og tilbakedaterer oppsjoner og
utbetaler dem på oppsjoner som aldri på en
måte har, som ikke egentlig ble handlet noen
gang.
Ja, altså hele aktivitet, det er det det
er.
Det han gjør er jo, altså han tvinger
gjennom den oppsjonsavtalen som de hadde snakket om,
men de hadde ikke forandret seg ferdig om
det, men han tvinger de til det via
den sjefen i Norske Sjelv, for han får
de til å legge presse.
Og de som sitter på mottakerenden, altså de
selv har det pressmidlet fordi de finansierer en
del forskning, og de finansierer en del prosjekter
som disse folkene er avhengige av å få,
og de får beskjed om at enten så
redder dere ræva hans ved å gjøre den
oppsjonsavtalen, eller så stopper kranen, ikke sant?
Jeg vil være litt sånn tydelig, for det
er jo ikke en oppsjonsavtale, det bare ser
ut sånn opp en oppsjonsavtale, men det er
jo bare en svindel.
Til og med en tilbakedatert svindel, fordi når
de da sitter i den dokumentaren og blir
intervjuet om dette, så sier man jo at
nei, den eneste muligheten vi ser, fordi det
er åpenbart tilbakedatert, er at det er Terje
selv som har gjort det, for det er
den eneste som har tilgang på dokumentene.
Og det er ganske vanvittig, hele greia.
Og så er det jo dette at du
lurer med deg, i det der fiskepinneopplegget opp
i nord, så har han jo klart å
lure med seg en masse private personer, det
er jo fiskere og sånt som har satt
sparepengene inne i disse luftslottene.
Og det er jo trist i seg selv,
det er jo noen sånne intervjuer med disse
fiskerne som bare sitter og rister på huet,
det er så trist å snakke om at
jeg har ikke lyst til å snakke om
det.
Skal vi avslutte intervjuer liksom?
De har tapt alle sine penger, de har
gjerne tatt opp litt lån og sånt noen
ganger til deg, så de er kjørt.
Og så skal vi legge til det som
Emma innrømmer, at jeg synes var det sjofleste
i det hele, fordi på et eller annet
tidspunkt her sånn, så blir skattemyndighetene varslet om
at det er noe snusk i disse selskapene.
Så blir det en gjennomgang da.
Og det virker som folk har fått noen
oppsjoner og sånn som de ikke skulle hatt.
Og av folkene i dette selskapet så er
det bare en fyr som ikke blir tatt
i noen sånne skatteoppgjør.
Det er varsleren.
Det er varsleren selv.
Og hva heter han?
Han heter Terje Rødlarsen.
Det gjør han gøtt.
Altså det han gjør det er å tvinge
gjennom en oppsjonsavtale, eller tvinge til seg, på
et eller annet vis lure til seg så
han får en oppsjonsavtale.
Og deretter så går han og kjører kniven
i ryggen på de som har under tvang
gitt han denne utbetalingen.
Og så har han selv gjemt papirene sine
på en kontor i Tromsø.
Mens Bergens firma, de får da fullt bokettersyn.
Og mind you, han skattefyren som har tatt
imot informasjonen fra denne angiveren.
Som han sier, det var ikke noe hold
i det jeg fikk beskjed om derfra.
Men bokettersynet i seg selv utløste jo andre
ting.
Så det var ikke som om det var
riktig informasjon en gang.
Så bare du fikk utløst et bokettersyn, og
så var det om det var 50 stykker
i selskapet, så var det 49 som fikk
redskaps.
Hvis du får til de tingene, det er
ikke rart du tenker at du er Gud
da.
Nei, eller at du mister noen venner på
veien.
Det kan nok også hende.
Det der er ikke nettverksbygging.
Apropos nettverk.
Han hadde jo med Gudmund Hernes.
Så veldig mange maktpersoner er jo knyttet til
Ferry Rød, Larsen Opp, og så hele veien
gjennom.
I hele dette kompleksetet, bare siden jeg pleier
å ta tanken, kona hans Mona Juul, statsministeren,
han sier jo det at, altså Jonas, han
sier jo det at han har jo aldri
møtt Epstein, men han er jo inhabil i
alle saker som har med Mona Juul å
gjøre.
Så dette er jo noen som er veldig
sentralt plassert i hele dette Edderkopp-nettverket som
utgjør Arbeiderpartiet.
Ja, det er virkelig opplegg altså.
Og med dette som bakteppet, så det er
både det der jokse i Børd, og det
der luftslottet oppe i Finnmark, som da kollapser
og tar med seg sparepengene til en helme.
Og som henger litt sammen.
Så kommer vi inn på 90-tallet, og
da er det jo jagget sånn at det
er noen som skal bygge hus.
La oss ikke gå helt, fordi helt på
slutten av 80-tallet, så gifter han seg
med Mona Juul.
Og hvis man tenker at det vi har
fortalt nå, det var et stykke greier, og
det var litt kriminelt.
Nå kommer han i posisjonen.
Herifra ut, så blir det cash og penger
og damer, og alt du måtte drømme om.
Ja, hun var jo en sånn ung og
veldregn aspirant.
Hun er tolv år yngre, tror jeg.
Ja.
De gifter seg i 1989.
Det er hyggelig.
Ja, det er hyggelig.
Man under alle den gleden.
Ja, men hun starter jo sin karriere i
UD.
Det er på en måte der hun begynner
sitt yrke og sin jobb tilbake på 80
-tallet, helt på slutten av 80-tallet.
De treffer vel hverandre, og så ender de
opp med dette midtøsten-eventyret sitt.
Det er vel egentlig det som er ...
Det er vel her vi er på vei
inn nå, tenker jeg.
Ja.
Ja, han Salje Jaglan skal bygge hus, et
norsk hus, og det er jo gøy.
Da trenger du snekker.
Det er klart.
Her ble det vel faktisk litt pushback også
for vår venteri.
Med andre ord, han satt jo ikke så
fryktelig ...
Det var ikke noe lang karriere.
Det var en måned og litt.
Planleggingsminister, du.
Ja, det var sånn superminister som det skulle
være, ikke sant?
Ja, ja.
Jeg tror det kom en Tore Tønne inn
i bildet her etter hvert som tok over
noe sånn type rolle.
Ja, sånn superministernes tid, dette.
Vi hadde en til som skulle bygge det
norske hus.
Jeg husker ikke hva han heter, men det
var også en sånn ordentlig smarting han som
måtte ...
Han forsvant ut.
Men han forsvant ikke ut på dette nivået,
da.
Nei.
Han forsvant ut for han hadde ikke gjort
det gæren nok.
Ja, og her er jo selvfølgelig ...
Du har jo helt rett, det var ikke
noe dokumentar på 80-tallet.
Det var i 1996 den dokumentaren kom, for
det var den som gjorde at han måtte
gå.
Ja.
Så denne svindleren fra FAFO, blir da avslørt
av Arbeiderpartiets rikskringkasting av alle ting.
La oss spole litt tilbake for det opp
igjennom 90-tallet, og jeg er litt uspånn
på om vi har fått noe mer her.
Men opp igjennom 90-tallet så er han
jo sterkt isolert i Midtøsten og har forhandlinger
mellom Israel og Palestina.
Det gjør han jo sammen med en vån
av jul, og de driver hemmelige forhandlinger og
det.
Altså utgangspunktet så høres jo det helt innenfor
ut.
Men så kommer det jo frem at ...
Jeg har kommet frem i etterkant at ...
Altså han fløy jo bare med et gullkort
og brukte fryktelig mye penger på å tekkes
masse mennesker.
Og en av de han tekket, det var
kona til P.
Loos, tidligere leder.
Hun hadde jo ...
for hun hadde en stiftelse, og det er
vel en av sjefene i Norsk Hydro som
forteller at han ...
Terje Ospensen, tror jeg.
Ja, han ble liksom invitert her, kunne det
være mulighet for å gjøre noe business og
greier.
Og han måtte møte denne kona.
Og dette er ikke noe ...
Altså denne klanen som man kan si det
er, de er gode for den gangen for
18 milliarder eller noe norske kroner, så dette
er ikke noe tull.
Og det første han får beskjed om når
han kommer inn på dette møtet, og dette
er tidlig ...
Terje Røyd-Larsen, helt klart over, det er
at hun sier at ja, vi skal ha
5 prosent av dette skal vi ha inni
vår lille stiftelse.
5 prosent av investeringer, 5 prosent av bidrag,
5 prosent av ditt og datt, forventet at
går i stiftelsen min.
Ja.
Og dette er også noe Terje Røyd-Larsen
falselykterer.
Ja, og det mener som han sier, han
Ospensen, det er liksom Terje Røyd-Larsen ba
meg komme, så jeg antok at dette var
greit.
Og så er det første jeg blir møtt
med er et korrupsjonskrav.
Og da har Terje gått ut av rommet.
Ja, ikke sant?
Og det er sånn ...
Ja ...
Nei, du kan så si, for meg.
Og dette er tydeligvis også sånn han har
drevet på, han har skaffet seg mye gode
kontakter, for han fikk jo en fredspris også,
det er han ender fra etter hvert.
Ja, gud, gjorde han ikke det?
Ja.
Flaks, vet du.
Den fredsprisen minner veldig om FIFA's fredspris, delt
ut under trekningen.
Og det var Simon Peres fredspris eller noe
sånt, var det det?
Ja.
Men det var noe penger da.
Ja da.
Det regnet med han oppkatt i skattemyndighetene.
Det gjorde han ikke.
Å, nei.
Uflaks da.
Mona Hjul, som også han delte denne prisen
med, hun landet litt i klistret, så hun
måtte faktisk tilbakebetale disse pengene, mens han kom
seg fint unna med å ikke gjøre noen
ting.
Så han puttet bare de pengene i lomma,
og begynte å gikk videre.
Ja.
Og mye tydeligere på at han har hatt
en del kickback-avtaler, hvor han skaffer ...
Og dette er vel egentlig det han har
levd av lenge.
Han skaffer finansiering fra Norskudde til noe som
betaler han tilbake igjen etterpå.
Det er en helt genial løsning for å
få penger.
Ja.
Nei, og ...
Dette er 90-tallet.
Han blir stor stjerne.
Han er sånn utendrikspolitisk superhelt.
Oslo-prosessen og Oslo-avtalen, og det er
liksom fjær i ...
Mange fjær i alle hatter.
Han og Mona får vel til og med
en egen musical på Broadway, gjør de ikke
det?
Jo, det er filmer, og det er liksom
...
Hva var den filmen hette?
Oslo eller noe sånt?
Ja, veldig stilig.
Du flyr rundt og er veldig fremoverlent og
bare foran deg, foran deg, foran deg.
Tredje midtøsten.
Så kan vi gå.
Det ble ikke helt tredje midtøsten.
I Jango ble det ikke tredje midtøsten.
Nei, det ble ikke det.
Men det ble mye penger.
Og vår venn Terje, han blir da superminister
i en måned, og så kommer denne Brennpunkt
-dokumentaren som avslører fanskapet hans fra 80-tallet,
og han må gå, hvor han akkompanierer sin
egen avgang med en suttrette dette har jeg
ikke fortjent, som vel ble ganske kjent.
Han hadde jo en pressekonferanse i forkant der,
hvor han lovte å svare på alle spørsmål.
Ja.
Men det var bare det at han lovte
å svare på det, men han svarte ikke
på alt.
Nei.
Det var en del ting han bare passet
på å ikke svare på.
Og som den nettverksbyggeren og influenseren han var,
så satt han jo, og det er litt
fascinerende å se på, folk som er så
arrogante, at de sitter og spiser mens de
svarer på spørsmålene.
Jeg kunne ikke brydde meg mindre.
Det er et signal jeg sender.
Jeg kunne virkelig ikke brydde meg mindre.
Og så skal jeg svare på alle spørsmålene.
Selvfølgelig, altid, og altid sier jeg riktig, selvfølgelig
skal man ikke opptre, sånn som noen antyder
at, men jeg kan svare på alle spørsmål.
Og så svarer du ikke på alle spørsmål.
Og så må du gå da, i all
den urettferdighet det er.
Det hadde han ikke fortjent.
Da var han sitt i halvannen måned.
Ja, 36 dager, noe sånt.
Og når du er ferdig, så viser det
seg at økokrim etterforsker dette, og da vettar
du ja, men boten derfra er gitt.
På 50 000 kroner.
For å ha gitt uriktige opplysninger i selvanngivelsen.
Men det betyr for dere at han er
100 000 i pluss fra denne oppsjonssignalen.
Og det er noe renteffekt og mye greier.
Ja, for han hadde 150 000 nettovertjeneste på
denne oppsjonsavtalen etter å ha betalt i elden
sin.
Du må bruke det pegget for å tjene
det pegget.
Det er noe det.
Men dette, mine venner, det leder oss til
noe så sjeldent som et lydklipp.
Og vi skal til en nyhetssending i år
2002, tror jeg.
Terje Rød Larsen bestyrer FN-kontoret i Gaza.
Hvor mange penger Norge har gitt i årenes
løp til Rød Larsens kontor, vil Kontrollkomiteen i
Stortinget nå ha rede på.
Formanen i Fremskrittspartiet har på egne vegne spurt
UD om pengestrømmet i Midtøsten.
Nå har han fått svar.
Det blir veldig mange spørsmålstegn knyttet til penger
og pengeoverføringer til de samme mennesker.
Og det er da, når vi senere vet
om hvorledes han måtte gå av som statsråd,
at en del bjelder ringer, og som gjør
det nødvendig, synes jeg, av kontrollhensyn, også å
vurdere hvordan UD har oppført seg når de
deler sin egen kontroll og hvilke krav de
har stilt til regnskap og revisjon og til
at pengene skal brukes på en forsvarlig måte.
Hagen reagerer blant annet på at i 1995
ble bevilget to store beløp til Ønsko.
725.000 dollar i september.
En måned senere 750.000 dollar.
Riktig nok er det usikkert om hele beløpet
ble utbetalt samme år.
De første pengene skulle rett og slett være
med på å opprette kontoret.
Det var ingenting der.
Det tok lang tid før byråkratien i hovedkvarteret
kunne komme med de store pengene som gikk
til drift av denne virksomheten.
Leder for Kontrollkomiteen SV så godt Valle og
de ni andre i komiteen gjennom utenriksdepartementen frist
på en uke til å svare på spørsmålene.
Først når svarene foreligger, tar komiteen stilling til
om Stortinget bør gå videre med saken.
Komiteen vil nå ha oversikt over alle norske
bevilgninger til PR-senteret, betingelser knyttet til disse
og hvilken kontroll er vært med at pengene
er brukt etter forutsetningene.
Komiteen vil også vite hvilke andre organisasjoner og
stiftelser som har mottatt støtte til fredsarbeid i
Midtøsten og kriteriene for å få slik støtte.
Komiteen ber også om å få vite hva
som skjedde da Mona Juul ble ansatt som
ambassadør i Israel.
Karli Hagen sier til det siste at det
er viktig å få vite om ansettelsen skjedde
etter normale prosedyrer eller om det er grunn
til å se nærmere på tidligere utenriksminister Torben
Jaglands rolle.
Ågut Valle er nå opptatt av at det
skal være et formelt korrekt forhold mellom Stortinget
og utenriksdepartementet i saken.
Men jeg synes det er fryktelig viktig at
vi får ha ryddighet for det rundt særlig
bevilgninger som har gjort at alle kan ha
tillit til at pengene går til det den
skal gå til.
Kjell Engebretsen sier det er uproblematisk også for
Arbeiderpartiet å stille seg bak spørsmålene til UD.
Vi vet ikke om det er grunnlag for
kritikk der derfor vi sender dette brevet for
å få saken uttypt slik at vi får
et grep om hva som egentlig har skjedd.
Dette minnet nesten om dagene og sånt med
nåtiden.
Ja, den kunne like godt gått i dag.
Men dette var altså i 2002.
Og da er jo spørsmålet la meg innlede
det med en tweet jeg så fra en
av disse økonom-Andreasen brødrene, Jan Ludvig i
dette tilfellet, som jeg for øvrig synes har
vært veldig sånn poengtert og på ballen og
litt sånn ikke mainstream loyal liksom sjokkert mann
som bare, hva i helvete er det som
skjer her?
Og så sier han i en tweet her
har ikke pressen vært på ballen i det
hele tatt.
Det er nes og podcaster og press utenifra
og liksom, hvor faen er pressen?
Og så kommer det et svar nedenfra, og
dette er sånn NPC-opplegg i mitt hode.
Hæ?
Pressen er jo super på ballen, de er
jo der hele tiden liksom.
Så tenker jeg hvilken planet bor du på?
Hvordan går han å si noe sånt?
Fordi disse tingene, dette er fra 2002 og
da er vi 10 år etter vi er
15 år etter, første gang han svindler offentlig.
Han er en banditt.
Og det er helt åpenbart ikke sant?
Og så kommer vi da til et punkt,
fordi det vi merker oss er, mannen er
en charmerende nettverksbygger, han er åpenbart flink til
det.
Men Peter Principe peker jo også imot at
man forfremmes til sitt inkompetanse- nivå.
Så den flinke nettverksbyggeren som alle legger merke
til, blir da dyttet opp i en fremskutt
-posisjon og så er det bare det at
mannen er korrupt.
Og så får du det du ber om
da.
I 96, i 2002, hele veien videre.
Så kommer du til de greiene vi har
i dag.
Jeg har jo merket det forresten i dette
klippet at Jagland ble nevnt og den mannen
er jo nå under etterforskning på grunn av
korrupsjon, så det er litt en gjeng altså.
Ja, og nå må vi jo være forsiktige
med hva vi antyder med Jagland, for ingen
har dømt henne da, men et eller annet
sted mellom korrupsjon og spionasje.
Jeg har litt lyst, siden du var inne
på Andreasen, som da faktisk tar rollen og
sier at det her er noe tull.
For å bare bli litt ut på et
sidespor, det er noen som gjør det nå.
Og de som gjør det, det er de
som ikke har noen ting å tjene på
å gjøre det, men som har ressurser og
som er folk som bare har det som
trengs, og som har ryggrad og moral nok
til å gjøre det, selv om de ikke
tjener noe.
Gammels menneske, som det heter.
Ja, det er Andreasen, det er Erik Furuseth,
som har gått et par runder på podcast
og han har vært siden av.
Eller Fly Forbanna, som jeg skrev i omtalen
at han virket ikke opprakt, han virket Fly
Forbanna.
Og da svarte han, ja, det er jeg.
Og så linket han et aviseledd i nettavisen,
hvor han skriver at han er Fly Forbanna.
Fordi mannen sitter jo i rister.
Min holding er at det er godt at
vi har en redaktørstyrte medie som vi ikke
kan ha opp i.
La oss ta med et par stykker til,
for vi har Nikolai Pritz, egen regning, egen
morals dryggrad, bærer og fremmer og forskytter.
Og så har vi Stian Rustad.
Stian Rustad var ute og fortalte at det
begynte å bli litt tungt.
Han har vært nødt til å ansette en
tidligere PST-livvakt, som er nødt til å
følge seg rundt på hele tiden nå.
Og det er fordi han har involvert seg
mye i denne mya mausaken, og nå sitter
han og ser på hva som foregår med
dette UD-greiene i tillegg.
Men dette er altså folk som har null
gevinst på å gjøre dette her.
Bare personlig belastning.
Ja, men de går inn, de velger å
gjøre det likevel, fordi det er det rett
å gjøre.
Dette synes jeg kanskje noen på venstre siden
skal få lov til å svare litt for,
for dette er de onde kapitalistene.
Skal vi være litt precise, fordi når vi
sier venstre siden, og det gir seg greit,
men det er en sånn den der utenrikspolitisk...
Hva er det han her i trett kaller
det?
Humanitærpolitisk kompleks.
Ja, ikke sant?
Nok en terje forresten.
Ja, en bedre terje.
Ja, det er definitivt en bedre terje.
Men det begrepet synes jeg var veldig treffende,
og så de humanitærpolitiske kompleksene, for dette er
jo et veldig nettverksorientert greie, hvor det renner
mye penger gjennom, hvor det ikke er noe
sånn helt klart, det er ikke så helt
klart mandat, og det er ikke så lett
å måle effekten av de tingene som alle
de folkene holder på med, så det er
klart at det er magnetosnisk.
Ja, visst faen, og for å bringe inn
gamle freedmen også, altså den verste måten å
bruke penger på er å bruke andres penger
på andre.
Og hvis vi i tillegg har et vagt
oppdrag, så er det klart at da er
det fort gjort å skjære litt krem av
kaka.
Jeg hørte litt på Ness i går mens
jeg vasket kjøkken og lagde mat, og der
har han jo sin eminente redaktør og Robert
Mood på besøk, og så sier han godeste
Lurås.
Lurås, ja, men han er ikke så minneverdig
for meg til vanlig.
Han sier at en av grunnene til at
det gjøres sånn, det er at man putter
pengene og får private entiteter til å gjøre
en del oppgaver, fordi det er sånn man
klarer å få ting gjort.
Fordi hvis det skal gjøres gjennom det offensielle
byråkratiet hele veien, så går det ikke.
Da får man det ikke til.
Det er et sykdomstein for seg selv.
Problemet er at hvis man lager systemet sånn
da, man må gjøre dette her, så lager
man takhøyden høy for, og lager alle insentivene
som skal til for at det skal bli
mye snusk på veien også.
Ja, visst, faen.
Og her rakker vel Lurås opp på seg
selv, så jeg har også vært del av
dette komplekset som sånn utenrikspolitisk størrelse.
Sånn jeg ikke er fri for synd type
ting, og jammen var han mild i kritikken.
Han var vesentlig mildere enn det er grunnlag
for, vil jeg påstå.
Det kan jo være at det er fordi
at han er presset, og det var noen
som sa at det er veldig deilig å
være presset opp i dette her.
Du har ikke lyst til å bite UD
i hånda, fordi at de tar deg med
på de feteste turene, ikke sant?
Du trenger ikke å møte opp på fabrikssal
oppe i Folgefondet eller hvor pokkeren er.
Du blir med å fly til varme strøk
og kule steder og fete middager.
Det er masse sånne ting hvis du bare
har de rette kontaktene i UD.
Du har ikke lyst til å tråkke de
på tæra.
Men vi har jo en hale som svever
i luften her, og grisen den heter Yttre
sentrum.
Det er Høyre og Arbeiderpartiet og tilstøtende partier
som sitter med og i makt og har
ventet seg til dette konglomeratet der man kan
få fete stillinger etterpå, enten du heter Jagdland
eller Brende eller Rød Larsen eller Stoltenberg eller
Støre, eller hvem du er for du feite
jobber der.
Gro?
Jeg merker at hun ikke har dukket opp
i noen filer.
Hun er for gammel.
Jeg har spilt et spørsmål om hvor kommer
Gro, men hun er for gammel.
Men spørsmålet her er jo, ikke sant, en
jeg har aldri egentlig hatt stor tillit til
Jagdlands vurderingsevne, for han virker jo sånn helt
koko, men han var noen statsminister på et
tidspunkt og på det tidspunktet så velger han
altså å hente inn Terje Rød Larsen som
superstatsråd som Jagdland utvilsomt kjente godt.
Han må ha visst.
Likefullt så trekker han denne fyren inn og
det er jo på basis av glorien fra
Oslo-prosessen.
Men da er spørsmålet da dette Yttre sentrum
-konglomeratet er da en sånn boble hvor det
virker som man opplever seg helt usårbar for
kritikk og kan skalte og valte som man
vil og ta med kompiser inn og sende
dem til kursy posisjoner i Midtøsten eller New
York eller hva det er for noe.
Hva i helvete foregår i huet til Jagdland
på dette tidspunktet?
Og hva i helvete foregår i huet på
alle de andre i dette Yttre sentrum-
konglomeratet gjennom de påfølgende 30 år som gjør
at de fortsetter å utnevne disse korrupte menneskene
til alt mulig rart av prestisetunge posisjoner og
makt og inflytelser av nettverk.
Dette er jo et premiereksempel på failing upwards.
Ja, virkelig.
Du feiler til det tørre nivået hver gang
du feiler og det er jo det er
sånt du kan gjøre i politikken da.
Det er ikke så mange andre steder det
fungerer men du kan gjøre det i det
offentlige.
Men jeg holdt på å si at vi
har vel mer på Rød-Larsen nå da?
Har vi ikke det?
Nå er vi 20 år unna dagens begivenheter.
Og vi er 40 minutter inne i episoden.
Dette kan bli en lang en.
Fordi det vår venn Rød-Larsen gjør det
er jo å opprette IPI International Peace Institute.
Det ble jo bra.
Hvem kan mistenke en slik mann?
Og da begynner Norge å støtte det.
Å fytte penger i det.
Noen som har lyst til å høre hvem
som jobbet i UD og var ansvarlig for
å flytte de pengene ditt.
Var det under jagdlandstid?
Nei.
Vi er litt sædere.
Større og barten.
Ja, men UD har sine egne budsjetter som
de flytter penger på.
Mona Jul.
Nei, har Mona vært involvert i det?
Ja.
Hun har sendt penger til mamma sin og
dette etter å ha gjort en habilitetsvurdering hvor
de fant ut at nei, det var ikke
et problem.
Nei, men ikke sant?
Han hadde jo vært gift før altså, så
det klarte ikke han med habilitets.
Dette sklir gjennom dette systemet uten noen reagerer,
ikke sant?
Det er bra at disse politikerne tenker at
de skal granske seg selv da.
Ja, det er veldig.
Ta med et par byråkrater på jobben, så
blir det bra.
Dette må jo være en vekker for folk
i Norge.
Jeg tror nordmenn går rundt og tror at
korrupsjon, det har vi ikke i Norge.
Det er sånn.
Jeg skal poengtere noe med det etterpå.
For å ikke avbryte, så skal jeg ta
det seilere.
Det var bare en kjapp kommentar akkurat nå.
Men jeg tror de som ikke har våknet
helt enda det er de som er innsaute
tilstrekkelig i yttre sentrum-bobbla.
Også denne fyren som kommenterte tweeten fra Andreasen,
som da var helt sånn vantro med at
medien dekker jo dette 180 000 prosent, så
hva er det du snakker om?
Det er at disse ballene har ligget på
banen i 25 år.
Og det er derfor man kritiserer pressen for
ikke å ha gjort noe med dette tidligere.
Og dette IP, Fredsinstituttet Rød Larsen, det er
altså et sånt korrupsjonshøl.
Så en ting er at det har rent
penger fra UD inn.
Der varierer anslagene, men det er minst 116
millioner.
Og noen steder så anslås at det kanskje
har blitt opp i 150.
Også har det ikke rent penger inn bare
derifra.
De har fått penger fra alt mulig annet
rart også.
Inklusive Epstein selv?
Ja, inklusive Epstein.
Mange har jo visst tanke om hvorfor det
rent penger da.
For dette IP, de tok jo inn praktikanter.
Ja, unge vakre praktikanter uten noen som helst
bakgrunn på kortvarige oppdrag.
Ja, men de var østeuropære da.
Ja, og så var deres...
De måtte alltid være med å ta bilder
i FN-bygget og sånn.
Så de ble tatt bilder av, og de
bildene ble sendt til Epstein.
Ja, ja gud!
Og nå begynner dette her å lukte trafficking.
Normal diplomatisk auktoritet, som Jagran ville kalt det.
Ja, noe sånt nå.
Nå begynner dette her å lukte skikkelig av
trafficking, og det er ikke bare at det
lukter skikkelig av trafficking.
Det begynner å se ut som han er
mannen som har forskynt Epstein med unge damer
til misbruk i mange år.
Og her kommer det jo inn da at
det var en ansatt som syntes dette var
rart, at det kom helt ukvalifiserte, men svært
vakre østeuropeske kvinner inn, som en veldig kortsiktig
ansatte i IP, til stadighet, og som ble
tatt bilder av, og det ble sendt til
Epstein.
Vedkommende ansatte tenkte at dette var vel grunnlag
for en liten varsling til utenriksdepartementet og utenriksministeren,
som på den tiden var Inne-Marie Søreide.
Søreide reagerte for så vidt, for hun sendte
dette videre.
Det gjorde hun, og bevarte tilliten til Jul
og Røde Larsen.
For det hun ikke gjorde, det var å
sette ned foten og si, hei, nå må
vi stoppe overføringer.
Nå må vi kalle inn Mona Jul på
teppet.
Nå må vi ta en prat med amerikanske
påtalemyndigheter, fordi her har vi noe som ligner
på en edderkopp i et trafficking-nett.
Ingen av de tingene skjer.
Hun bare sender det videre til noen andre.
Hun sender det vel til statsadvokaten, tror jeg.
Det er jo greit.
Det er jo på en måte sikkert riktig
handlemåte.
Du skal jo sende det, men du må
jo ta tak i ditt eget appartement også,
og si at, hva er dette?
Her kan ikke vi drive over penger, for
dette ser ikke bra ut i det hele
tatt.
– Jeg tror kanskje hun ikke har agert,
fordi hun kan ha vært innhabil.
– Ja, det …
– Fordi hun er jo beste venninne til
Mona Jul.
– Stemmer det.
Der var det …
– Beste venninne.
Veninne i hvert fall.
– Der var det et ledd til edderkopp
-nettet.
– Oi, oi, oi.
Hun er ubeleilig, gitt.
– Jeg merkte en morsom detalje om denne
IP, og det er at Rød Larsen skal
ha tatt ut 6.700.000 dollar i
lønn i den perioden han var …
– Ja, sånn 67 millioner kroner.
Har du tatt ut det i lønnen i
de siste årene?
– Nei, men jeg synes i og for
seg det var hyggelig, men jeg skjønner ikke
at noen sender skattepenga ditt, da.
– Jeg ville heller ikke sendt skattepenga min
ditt.
– Og så er det spørsmålet om hvor
mye av de pengene kommer fra norsk UD,
og hvor mye kommer fra trafficking for Epstein.
– Nei, men la oss …
bare ta de to tallene i sammenheng, da.
La oss si det lave anslaget på penger
fra UD, 116 millioner kroner.
Lønn til Rød Larsen, 67 millioner kroner.
– Noen ganger den samme størrelsesorden, det da.
– Samme størrelsesorden, gitt.
Så man har rett og slett bare sendt
penger til Rød Larsen, og det er det
utenriksministerne som har sittet igjennom denne perioden som
har ansvaret for.
Og der er det vel verdt å påpeke
at spesielt etter det stortingsinnlegget Inne-Marie Holt
– Skulle vi spilde av det, bare for
morroskyl?
– Nå skal vi tilbake til 2021, og
Bjørnar Moxnes har vært ute og kritisert UD
og måten diplomater i Norge driver på utenlandsk
…
– Ja, det er litt mye penger som
flytter.
Skulle vi sette mer på det?
– La oss høre det kommende Høyreleder snakke.
– President, det bringer meg til et poeng
som Moxnes hadde.
Han snakker om et elitediplomati-prosjekt, og at
norske diplomater skalter og valter med norske interesser.
President, det er en karakteristikk jeg tar sterk
avstand fra.
Og jeg vil også undersike at nettopp det
at vi klarerer instrukser i politisk ledelse, at
vi har klare føringer for arbeidet vårt i
Sikkerhetsrådet, det er jo den demokratiske forankringen.
Norske diplomater opererer jo ikke på egenhånd.
De opererer på instruks fra Departementet.
Og hvis det er sånn at representanten Moxnes
er uenig i det norske diplomater gjør ute,
så er det den norske regjeringen som er
ansvarlig for det.
Ikke norske diplomater.
Jeg skjønner at representanten Moxnes ønsker å, på
sett vanlig vis, konstruere ord og begreper som
han syns kan funke godt i en tabloid
hver dag.
Men på vegne av dyktige, kompetente, dedikerte og
flinke norske diplomater som hver dag tar vare
på norske interesser for oss ute, så må
jeg si at de karakteristikkene begynner jeg å
bli ganske lei av å høre.
Og jeg håper at representanten Moxnes kan legge
seg på et litt annet debattnivå.
Her er hva Moxnes faktisk sa.
En demokratisk forankring av og åpenhet om Sikkerhetsrådspolitikken
er viktig fordi Sikkerhetsrådet fatter store og viktige
beslutninger, som gjerne er folkretslig bindende for Norge,
men også fordi forankring og åpenhet vil gjøre
Norge mye mindre sårbart i en stadig mer
krevende verden av motsetninger, konflikter og kryssende interesser.
Men det tar ikke regjeringen tilstrekkelig på alvor.
Først i midten av desember, knappe tre uker
før Norge tiltrådte i rådet, så tok utenriksministeren
seg bry om å holde en redegjørelse for
Stortinget.
Den har hatt altså helt siden juni på
seg.
Hvorfor så sent?
Jo, kanskje fordi statsråden ikke ser noen grunn
til å involvere det norske folk i det
statsrådet og diplomaten i New York nå skal
holde på med den kommende perioden.
Derfor er det positivt at vi i dag
får med oss Stortinget på å innføre en
ordning der regjeringen må legge frem viktige saker
og satsningsområder til orientering og debatt i Stortinget
i forkant av behandling i Sikkerhetsrådet, og det
gjør det i åpenhet, så det norske folk
får vite hva som skjer heller enn å
svinge innom den lukka utenriks- og forsvarskomiteen
for i realiteten sandpåstroing.
Jeg håper den nye ordningen gjør at vi
får en reell og åpen debatt om hva
slags linje Norge skal legge seg på i
Sikkerhetsrådet, og det er også viktig fordi vi
risikerer, som Rødt har advart mot flere ganger
før, vi risikerer at Norge går på samme
smell som sist periode i rådet.
Da Norge ivret for stormagskonsensus og var lojale
mot USA i et og alt.
Med den USA-lojaliteten som den nåværende regjeringen
utviser i sikkerhetspolitikken, så er det grunn til
å tro at Norge vil gjøre det samme.
Igjen, det blir ikke mindre problematisk av at
motsetningen i Sikkerhetsrådet og stormaktenes trenering av arbeidet
har økt betraktelig siden 2002.
President, etter å ha hørt på statsrådens redegjørelse
før jul, så ble jeg ikke mindre bekymret
for hvordan dette elite-diplomati-prosjektet kommer til
å gå.
Derfor er det uheldig, mener vi, at vi
i dag ikke får med oss stortingsflertallet på
å innføre et politisk totalregnskap over de avtalene
Norge har inngått med tvilsomme regimer verden over
for å få en plass ved det mektigeste
bord.
Statsråden har mange ganger, og sist ved redegjørelsen
for Sikkerhetsrådet før jul, skryttet av Norges åpenhet
om de økonomiske kostnadene, men det er jo
et spill for galleriet så lenge statsråden ikke
sier noe om de politiske kostnadene som statsråd
og diplomatkorpset har påført Norge for å få
denne plassen i Sikkerhetsrådet.
Som svar på dette her så snakker ministeren
og konsensuspartiene, Høyre Arbeiderpartiet mye om diplomatisk sedvane.
Det er nok en del med diplomatisk sedvane
som kunne trenge et kritisk blikk, men kanskje
viktigst vi kan ikke overlate politikken til et
knippet toppdiplomater i New York uten å vite
hvilke forpliktelser de har inngått med andre land
på våre veiene.
Derfor er det viktig og veldig bra at
Riksrevisjonen nå gjennomgår Departementets støtte til IPI og
FN-ambassadør Mona Jules ektemann Terrer Larsen, men
bildet av denne politiske elitens skalting og valgting
med fellesskapede ressurser det blir ikke komplett før
vi også vet hvilke politiske hestehandler de har
inngått for å sikre oss en plass i
Rådet og når de skal residere i Norge
i New York de neste to årene.
Hvordan kan vi være helt trygge på at
diplomater som dem tar beslutninger som er i
Norges interesse etter at de i flere ti
år har tatt beslutninger som først og fremst
har ganget dem selv.
Det, president, kan ikke Stortinget være helt trygge
på når jeg har flertall i dag stemmer
ned vårt forslag om mer åpenhet på feltet
og innføring av et politisk totalregnskap.
Jeg vil ta ordet på to områder egentlig,
og det ene er det som blir sagt
om norske diplomater og grunnen til at jeg
i likhet med utdanningsministeren reagerer så vidt sterkt
på de beskrivelsene er at det er en
del av en elite-konspirasjonsteori som vi ser
i veldig mange land.
Når det bringes inn som en del av
norsk utdanningspolitikk på den måten som det blir
gjort for representanten fra Rødt her i dag,
så er det klart jeg reagerer veldig på
det.
Ja, president Begrepet elite er ikke en konspirasjon,
det er et begrep som skriver en del
av samfunnet vårt.
Det brukes jævlig samfunnsvitenskap for å beskrive eliter
i den både politikk, diplomati og andre samfunnssektorer.
Det er et faktum at det finnes noen
elite-diplomater, også i New York.
Blandt annet har vi kjennskap til Herre Rød
Larsen, til Mona Hjul.
Det er også ofte en viss elite-sirkulasjon
mellom ulike eliter.
Det er jo ingen konspirasjon, det er jo
et faktum at Hjul deltok på Nikolai Tangens
Back to the University, på altså innbyggernes skattebetalernes
regning for et par år siden.
Altså et faktum at det har vært grove
avsløringer.
Når det gjelder pengebruken til IPI, som Herre
Larsen har vært lede for, de har mottatt
omkring 116 millioner kroner fra UD i hans
ledeperiode.
Han har hentet ut 45 millioner kroner i
samperiode.
Det kaller på særlige begreper mye mer enn
Rødts analytiske begreper.
Så var det sikkert noen som har merket
seg at den siste stemmen som kom der,
det var ikke Moxnes, det var vår nye
toppdiplomat i Washington som fikk den posisjonen til
betydelig kritikk fra andre bedre kvalifiserte kandidater som
ikke fikk den fordi de ikke hadde det
samme profil.
– Altså Anne Kuhutfeldt.
– Ja, Anne Kuhutfeldt.
Hun står på stortingets tallestol og sier dette
er liksom, sånn driver vi ikke på.
Og tre år senere så er det akkurat
det hun gjør.
– Rart hvordan verden forandrer seg.
– La oss peke på at argumentet hun
bruker er konspirasjonsteori.
Et favorittargument fra alle yttre sentrum elitemennesker i
posisjon som ikke har lyst til å snakke
om det som blir snakket om.
Så dette er konspi, konspi, konspi.
Og så viser det seg i våre dager
at det er jagget sånn at du hadde
kommet bedre ut av det, sånn i virkelighetsforståelsen
hvis du hadde hørt på konspifolkene.
Hvis du hadde hørt på disse folkene.
– Og det er ikke bra.
– Nei, det er ikke bra.
– Vi har vel vært inne på det
før at nettopp det at man har kastet
konspi etter alt som er, gjør at når
liv får mer og mer rett, så får
man mindre og mindre tillit til det store
samfunnet.
– Algoritmen for en jevn mediebruker er jo
bare hvis noen sier konspi, så må jeg
sannsynligvis høre på det.
– Ja, for det at det er noe
noen ikke vil høre.
Men altså.
Terje Rød Larsen.
Svindler fiskeri i Finnmark og oppsjonsavtaler tilbakedaterer og
skattesnusk og det er det ene og det
andre på 80-tallet.
Kommer du på 90-tallet, og så begynner
du å ikke oppgi fredspriser du får nedi
midtøsten, og du legger opp til korrupsjon med
næringsliv og sånne ting.
Og den i beste fall naive idioten Jaglan
setter opp han som superminister, og det går
en måned og så må han gå, fordi
at ting lekker ut, og mannen er kriminell.
– Hva gjør man da?
Jo, man gir mannen en ny jobb i
systemet.
– Så dytter han videre og la han
sette opp et sånt fredsinstitutt, der mesteparten av
skattepengene som overføres tas ut av han selv
i lønn.
– Det er sånn kompissystemet der, det er
ikke akseptabelt, altså.
– Nei, det er så langt forbi akseptabelt.
Og jeg mener, vi har på en måte
sitt i, og vi kan gåtte oss litt
over at vi har klaget på sløsing og
kompisskapitalisme i veldig mange år, ikke sant?
Men det er jo dette som er greia.
Dette de holder på med, og det er
dette de holder på med i alle departementene.
Fordi jeg mener sånn, vi kjenner Vestre og
møbelfabrikken hans som får, ikke sant, han skal
sette opp en ny møbelfabrikk, og det kommer
plutselig masse offentlige midler for det, og jeg
husker første gang jeg hørte om Vestre var
da Oslo kommune kjøpte inn noen sånn overprisede
utemøbler.
– Ja.
– Og jeg visste ikke hvem han var
en gang, jeg visste bare at det var
en fyr med partiboka i orden som hadde
møbelselskapet som laget disse møblene.
Så, ikke sant, jeg tror vi hadde en
valgkampvideo i Liberalistene på det i 2015 eller
17 eller et eller annet sånt nå.
– Det er nok ja, 17.
– 17, noe sånt, ikke sant, det var
Antrude partilederne som liksom var og satt på
disse møblene og snakket om hvor mye de
kostet.
Og da er det jo partifeldene i Oslo
kommune som har kjøpt inn møbler fra partifelden
i møbelfabrikken til 50 000 kroner stolen og
sånn.
– Nå skal jeg fortelle deg første gang
jeg hørte om disse møblene, det var da
de ble satt på Times Square i New
York.
Du kan jo lure på hvor mye offentlig
penge som har vært brukt i sånne eksportstøtter
for å få dem plassert, er det?
Altså, jeg vet ikke, men jeg kan lovgaranteret
at det er ikke lite penger.
– Nei, altså, det er noe med den
der, jeg husker jeg hørte en gang at
sånn en av få sånne mateksporter fra Norge
er Jarlsberg ost.
– Ja.
– Så var det noen som påpekte at
hvor mye er det norske skattebetalere betaler for
hver ost som selges?
Det var en femtilapp.
– Men det er spøtt, da jeg bodde
i New York så kjøpte jeg Jarlsberg ost
på den lokale butikken.
– Ja, men hentet du ut igjen skattepengene,
Arne?
– Rett og slett.
– Jeg regnet at når du bodde i
New York så slapp du å betale alt
for mye skatt til Norge.
– Ja, det stemmer det.
– Det er jo helt og slett en
litt sånn folkeutryggelseavgift for å beholde de eventuelt
opparbeidet rettigheter der.
– Men vi er altså nå en time
ute i episoden.
Vi har fortsatt ikke snakket om Epstein.
– Nei.
– Og dette er bare skandaler knyttet til
Terje Rød Larsen gjennom 40 år.
– Ja.
– Som har brakt han i posisjon til
å bli kjent med Epstein og selge sin
innflytelse der.
– Og vi har heller ikke tatt med
all den kritikken som har kommet fra de
forskjellige politiske sidene ved dette her Karli Hagen.
Altså, vi spilte jo litt lyd fra Merk
Karli Hagen i stad.
– Det var et eldre klipp.
– Men han var også ute i 2002.
– Ja, han var også ute i 2021.
Og da er han også ute og kritiserer
dette.
Han peker på denne IP-stiftelsen.
Han peker på Rød Larsen.
Nå er jeg i spørsmål.
Når var det Mona Hjul fikk beskjed om
å trå til side?
Og vet du hva, nå tror jeg du
får fri.
– Nei, det...
– Det var i forrige uke.
– Ja.
– Altså, eller egentlig, mer eller mindre, den
uka vi avslutter nå, det var da Mona
Hjul fikk beskjed om at, vet du hva,
nå tror jeg du må ta deg litt
fri.
– Mhm.
– Altså, hun skulle ikke fått fri, hun
skulle fått varetektsfengsling, ikke sant?
Hun har på alle nivåer vært involvert i
akkurat det samme som gubben sin.
– Jeg har klart det.
– Det er bare at hun stokker på
papiret.
Hun er hakket smarte.
– La oss også påpeke at hun faktisk,
litt for noen uker siden, det var veldig
tydelig at hun hadde en mediestrategi som var
å ta avstand fra sin ekte mann.
– Ja.
– Det er litt...
– Nei, jeg kjøper ikke det til 40
års ekteskap, altså.
– Vet du hva?
Glem det, du har vært gift i det
her 35 år, da.
Og så bare sånn, nå skal jeg ta
litt avstand fra henne.
Den jeg stoler på når hun tar avstand
fra henne og kaster henne under bussen, det
er datteren til Terje Rød-Larsen, den eldste.
For hun kastet faktisk pappa henne under bussen
i klassekampen.
Det, altså, og jeg normalt sett, så er
det litt sånn at det er kanskje ikke
helt valgt å gjøre det med familien, men
jeg skjønner at hun faktisk har behov for
å distansere seg, og hun gjør det ryddig.
– Ja, det skjønner jeg godt.
– Ja, og det er helt tydelig at
hun har holdt avstand til dette her bevisst
over flere år.
Det er ikke sånn at hun akkurat nå
har funnet ut at, nei, nå er det
best, nå skal jeg i et bok, det
er best å holde litt avstand.
Hun har vært veldig, det syns på, hun
fikk ikke noe klokka, Epstein.
Det fikk de andre.
– Det stemmer det.
Det sier jo sitt.
– Ja.
– Eller så er det jo rart hvordan
maktene responderer, ikke sant?
Større begynte jo liksom med at, nei, jeg
skal ikke ha noe granske gaude, eller noe
sånt, men så plutselig så skjønner man at
prepresset er for stort, ikke sant?
Du kan ikke stå der og være i
klang.
– Dårlig dømmekraft.
– Altså, der syns jeg Erik Fureseth, små
skriver, og sier det i flere podcaster, altså,
dårlig dømmekraft, det er å ta en øllerrendring
til når du burde ha gått hjem.
– Det har du helt rart.
– Dårlig dømmekraft, det er vi som drikker
pils til sendingen nå.
Dårlig dømmekraft, det er å legge han på
en gift dame.
Dårlig dømmekraft er ikke, dette her er ikke
dårlig dømmekraft, dette er bare grov korrupsjon, kriminalitet,
menneskesmugling, trafficking.
Altså, han har jo til og med hjulpet
til med å skaffe til vei, altså brukt
UD til å skaffe papirene som trengs for
å få en russisk modell over til Epstein,
direkte.
Det vil si at norsk UD har vært
involvert i Epsteins svinrivel, liksom.
– UD er trafficking organisasjon, altså.
– De kan brukes til det meste, UD
er en allsidig organisasjon som kan brukes til
mye rart.
– Ikke minst å lønne Terje Rødlarsen med
67 millioner over en del år, for å
sitte rundt i en fancy leilighet i New
York.
– Men vi må gi Terje Rødlarsen for
en ting, for det er en ting han
har vært veldig god på, det er å
sikre sine barns fremtid.
– Det er sant.
– Fordi jeg jagger om ikke de dukker
opp og skal ha 100 millioner i arve
fra Epstein.
– Det er kjempe rart.
Hvis ikke noe lyser korrupsjonen.
Hvis ikke dette gjør det, hva gjør det?
– Så dere helgemålen med Eva Soli?
– Nei, dessverre.
– Hun sier jo ingenting intelligent egentlig, men
det er bare ingen annen som sier det.
Men hun sier bare, altså, når unga dine
får 10 millioner dollar i arv fra en
kjent korrupt seksualforbryter, har de klart å ha
gitt en motdytelse.
Er dere helt tjukke hul, liksom?
Hva er det dere holder på med?
– Jeg vet ikke hva prisen er per
dame du smugler inn, men for 100 millioner
så tenker jeg at det bør være et
bra harem, liksom.
– Jeg lurer på det.
– Og la oss også, liksom, en ting,
er det der med å liksom skaffe noe
visum og til og dal, og det har
jo gått frem og tilbake, og det ser
vi i den Jagland-saken også, at liksom
å få folk inn i Russland, få dem
til møte med Lavrov, og få dem til
møte med Putin, hvem som skal si at
de kjenner hvem og alt det der.
Men jeg mener, verdien Terje Rød Larsen har
hatt for Epstein, en ting er å skaffe
jenter og sånn, den andre er å nettverke.
– Ja, altså, det nettverket må jo være
det som er virkelig verdien.
Også om dere har kommet noen damer den
veien, det det tror jeg er litt mer
tilfeldig, liksom.
– Ja, ikke sant?
Og sannsynligvis bare en sånn kompis-tjeneste, fordi
at han er jo min beste venn, som
han sier i flere av mailene.
– Men...
– Et litt sånn enveismennskaperikt nok, men...
– Ja...
– Det føles faktisk ikke sånn.
– Ja, men du ser, altså, Epstein kaster
Rød Larsen litt under bussen, og så sier
han liksom, han er ikke noe sånn imponerende
fyr, egentlig.
– Det er han jo ikke.
– Ok, men...
Det er en annerledes enn Mette Marit, ikke
sant?
Hvor...
– Du vet hva?
Bare for jeg kom på det nå.
Det er jo utrolig hvem som dukker opp
i Epstein-fallet.
Det er Bonnevik!
– Ja!
Enda en fyr med et fredsenter!
Oi, oi, oi, oi!
– Bonnevik har jeg sånn sagt!
– Nei, altså, avhengig!
Mye tyder på at vi har hatt en
regjering som ikke har klart å innovere seg
med denne fyren!
– Da er du galt med Norge, altså!
– Siden 2000, liksom!
– Men jeg tenker meg jo...
Hvis du er i generasjon Z nå, og
du begynner å associere nyheter med algoritmer for
hvordan verden fungerer, tror jeg du begynner å
mistenke folk med eget fredsenter, for da er
du pedo eller et eller annet, altså!
– Det er ikke bra å ha en
fredslang, det der.
– Ja.
Men...
Det er jo en interessant ting her, fordi
det å smugle østeuropeske ungjenter til prostitusjon i
USA er åpenbart straffbart et eller annet sted,
ikke sant?
– Ja, det er jo ikke straffbart.
– Ja, det er en veldig klar måte
å ta deg på det.
Det det ikke er en veldig klar måte
å ta deg på, det er det som
er hovedverdien av Terje Rød-Larsens virksomhet, som
er å dele sitt nettverk med Epstein.
Jeg kjenner Torbjørn, Torbjørn kjenner Vladimir, og så
kan jeg få deg i samme rom som
Torbjørn, og så kjenner jeg Børge, og han
kan jo få deg inn på Davos, og
så er det ditt og datter det ene
og det andre.
Men la oss huske på at alt dette
skjer mens og i det offentlige tjenestet, eller
i tjenestet for dette Cargo Cult fredssenteret hans,
som finansieres av norske skattebetalere.
Og vi har funnet oss i dette i
25 år nå, 30 år, at disse superdiplomatene
fra Oslo-prosessen, de har gullkort og fripass
til absolutt alt de vil holde på med.
Og la oss understreke, på nær det vi
begynner å peke på med Epstein nå, det
er ingenting nytt.
Nei, det er det som er så rart.
Før vi begynte å si Epstein nå, så
var alt dette her opp i dag.
Ja, det er baller som har ligget på
banen, Aftenposten, VG, Dagblad, NRK, alle.
NRK, med den der dokumentaren på Brennpunkt Greine,
ja da, de har jo liksom vært borte
og lukta på ballen.
Men den rollen media skulle spilt, var å
være en sånn konstant, vi kan ikke ha
kriminelle som toppdiplomater.
Hver dag, hele tiden, til fyren blir satt
i fengsel.
I hvert fall, det er svart helt ut
i alle, du skal stå imot et voldsomt
press, og klare å håndtere det.
Dersom det skal kunne forsvares etterkant, så må
du først oppleve press og klare å svare
ut.
La oss understreke da, at vi spilte av
et klipp med Carli Hagen blant annet, det
var i 2002, og så spilte vi av
et klipp med Moxnes, det er i 2021.
Og igjen, jeg var inne på en tweet
der i sted, som da åpenbart er en
sånn der jeg leser bare redaktør, styrte medier
NPC, som da sitter som et spørsmålstegn, når
Andreasen sier her har ikke media vært på
ballen.
Ja, men de skriver jo om det her
opp og ned, og alle siden her er
jo fylt med disse skandalene.
Nei, den første timen av podcasten vår nå
er ting som har vært kjent i 10,
og 20, og 30 år.
Og nesten 40 år.
Og 40 år.
Ja.
Det er først nå vi kommer til Epstein
-greiene.
Ja.
Kall det gjerne dramaturgisk grep, men det var
ikke noen måte å få kronologien inn på
under den time.
Nei.
Altså, dette er, dette sklir bare igjennom, ikke
sant?
Det er noen ting vi ikke har nevnt
her enda.
For eksempel leilighetskjøp i Oslo.
Det var en bizarre historie, altså.
Ja, så viste det seg at det er
ikke én, det er to.
Er det to?
Ja, da.
Det kom frem at det er vist to
sånne boligkjøp i Oslo.
Ja, jo, det er kanskje den at han
stiller opp på Jagland også.
Ja, jeg så bare overfor tre.
Det er tre.
Det kan hende det er tre.
Fordi han har da brukt, altså, Epstein sitt
nettverk med relativt altså, som kan skafte vei
med ganske legitime trusler og tvunget en relativt
ressurssterk fyr til å selge leiligheten sin til
halv pris på Fragner.
Du, gjør deg spass.
La oss gå konkret inn.
Dette er Moritz Skjaugen, ikke sant?
Ja.
Jeg husker Moritz.
Jeg har en bakbaken som obligasjonsinvestor, og jeg
har troffet Moritz Skjaugen noen ganger.
Han var en hyggelig type.
Han påstår jo det at han ble tvunget
til å selge denne leiligheten sin for halv
pris, og i tillegg så ble han nærmest
truet på livet av Epstein i etterkant for
å gi ham fire millioner.
Og historien er jo ganske sånn på daglig.
Han blir invitert til et møte i Paris
med Epstein.
Kommer inn i denne forsonable leiligheten hans, så
har Epstein forberedt seg, og dette vet vi
av mailutvekslingene med Terje Rød-Larsen og advokaten
til Terje Rød-Larsen.
De har planlagt på forhånd at Epstein skal
snakke med Moritz.
Å snakke med betyr på en måte å
presse?
Ja, fordi Terje Rød-Larsen og Mona Juul
har da leidt denne leiligheten til en veldig
gunstig pris.
De hadde en eller annen opsjon på å
kjøpe den for en eller annen sum, men
det er jo liksom 10 år gammelt avtale,
så det er en veldig gunstig sum, og
de bruker ikke den opsjonen.
Og så finner Terje og Mona ut at
de kunne godt tenkt seg å eie denne
leiligheten, men har ikke lyst til å betale
30 millioner for en gitt.
Nei, for det er jo tross alt markedsverdi.
Og da kommer Moritz Gaugen inn på det
han forventer er et eller annet forretningsmøte med
Epstein i Paris.
Og det som overrasker ham er at der
har Epstein et kart over alle hans forretningsforbindelser.
Og som alle som følger med vil vite,
Moritz Gaugen var i en tresset finansiell posisjon
på dette tidspunktet.
Ja, familieredderi, kong på den tiden.
Yes.
Så det var liksom ikke mye overskudd, og
det var mye greier som ikke hang på,
og han gikk vel til slutt.
Og da har hans venn Terje funnet ut
at dette er et godt tidspunkt å bruke
mafiametoder mot Moritz, som jeg har leid den
billige leiligheten av i 10 år.
Og da vet jeg ikke helt om alle
detaljene er ute.
Er det det?
Det er ganske mange detaljer som er ute,
fordi Moritz Gaugen ga et intervju som var
ganske detaljert i hva som skjedde nede i
leiligheten til Epstein.
Hvor han egentlig bare sier eksplisitt jeg solgte
til halvpris fordi jeg ble presset til det,
jeg kunne ikke ta den konflikten tilbake.
Nei, det er ikke sant.
Bare sånn, hvis du får tak i Moritz,
så tar vi gjerne en time med han
på mikrofonen der for å fortelle denne historien.
Jeg kjenner at det er en lang og
interessant historie.
Det er klart det.
Men det er jo kjempe...
Denne historien er jo kjemperar.
Fordi det å kjøpe en leilighet er jo
i utgangspunktet en veldig enkel transaksjon.
Du har noen som trenger å selge noe,
og det har gått bra med Moritz.
Han trengte sikkert å selge den leiligheten.
Muligens til markedspris, egentlig.
Og så er det sånn at...
Typisk så byr man jo på en leilighet.
Men her er det tydeligvis ikke gjort en
markedspristransaksjon.
Og en gang dukker han Epstein-duden opp
Hva faen er det som skjer?
Bare pointere en ting her.
Fordi i sånne ting så er det jo
jurister eller noen som er et eller annet
involvert for å formalisere den transaksjonen og gjøre
papirarbeidet.
Hvis du går eiendomsmekkeriskolen, eller er det lokalt
som driver med dette, uansett hva du driver
med, så er det en ting som du
lærer deg.
Det er at hvis ting går langt under
markedspris, så er det varselbil om at her
foregår noe snusk.
Her er det noe ufine greier.
Og tydelig rødt flagg.
Det er et kjempe rødt flagg, ikke sant?
Men det har jo ikke vært et problem
det heller.
Det har sklitt gjennom med halvpris da.
Det er altså 335 kvadrat på Gimleterrasse.
Det er ikke billig nok.
Nei, jeg har ikke kjøpt leilighet på 335
kvadrat der i det siste.
Men jeg har da heller ikke tjent 67
millioner fra norske skattebetalere i det siste.
Med den summen så hadde det vært et
problem, Vegard.
Nei.
Jeg har ikke noen fredsenter.
Vi må opprette sidelinje av fredsenter, er vi.
Fordelips fredsenter.
Ja, og det jeg lurer på, fordi dette
er jo det helt merkelige her.
Hvis du liksom bare setter opp tidslinja, penger
inn og ut, og hva som skjer når
og sånn.
Så denne psykopaten Terje Rød Larsen har altså
fått 67 millioner skattekroner inntil dette korrupte fredsenteret
sitt.
I tillegg til bidrag fra Epstein og fra
alt mulig rart av Dill og Dahl flyr
rundt, og han låner da penger til leilighet
i New York av Epstein.
Og som Eva Soli påpekker, veldig ofte så
skyldes korrupsjon i form av lån.
Fordi da har du jo ikke tjent noe,
da skylder du jo penger og alt det
der.
Eller i form av arv, 10 millioner dollar
til unga dine.
Men du kan låne penger som kan avskrives.
Lån kan avskrives, vet du.
Ja, ja, men ikke sant sånn.
Det må være åpenbart for en vær at
dette er korrupsjon, ikke sant?
Sånn det går ikke an å tenke noe
annet før og jeg mener uskyldig inntil det
motsatt er bevist og sånn, men legg da
monokort på bordet, og det er ingen kort
som har blitt lagt på bordet av ektepare
Jul Rød Larsen.
Men når du da er så smålig at
med det inntektsnivået du sitter med, og de
inntektene du har, og dette er 100 millioners
klassen i overføringer, ikke sant?
Da kan du ikke kjøpe en leilighet av
en kompis til markedspris.
Du utsetter henne for en sånn mafia-utpressing
i Paris.
Og så har jeg egentlig slått deg ondsynlighetene.
Ja, for en fyr!
Ja, ja, så hvordan kan folk fortsatte å
oppføre seg sånn?
Og hvordan kan en serie av norske utenriksminister
få seg til å utdele kurser i posisjoner
til Mona Gjuld?
År etter år etter år etter år etter
år.
For det er liksom sånn, hun kan ikke
ikke ha visst.
Det er ikke mulig.
Hun har bodd i den leiligheten.
Dette er ren korrupsjon.
Og bare sånn, dette er 2020, og da
var det til og med på nyhetene at
det er noe litt sånn ufint lån fra
Rød Larsen som han har lånt av Epstein.
Og dette var til og med på nyhetene
da.
Selv da så reagerer altså ikke den norske
UD og sier at du, Mona Gjuld, dette
her kan ikke du være evendeta.
Du er ut av den leiligheten.
Enten så er du gift med han, eller
så er du ansatt i UD.
Dette her er ikke en kombinasjon som går
opp.
Nei, nei.
Hun beholder jobben.
Det er så det er umulig å forstå.
Enten så er det en naivitet som er
så grenseløs, og i Torbjørn Jaglands tilfelle så
tror jeg på det.
Inne-Marie Eriksen har jeg mer problemer med,
for hun er ikke dum.
Nei, hun er smart, men jeg lurer på
om hun bare har blitt fanget i nettet
på et langtidspunkt.
Jeg vet ikke, men det er liksom jeg
må jo innrømme at vi har hatt en
nyhetstekning av dette nå i to uker, ikke
sant?
Eller er det i en uke?
Det er i en uke.
Det er så mye.
Men ikke sant at det slipper på en
fredag eller lørdag eller et eller annet, og
alt pressen snakker om er Mette Marit.
Det er også Mette Marit opp og ned
og i mente, og så prøver de å
dytte fram Asseltøyet.
Det skal vi ha en egen episode på.
Men så beveger det seg over at brikkene
begynner å falle på plass, og problemet her
sånn er jo Terje og Mona og Torbjørn.
Fordi de har hatt faktisk innflytelse, faktisk geopolitisk
klaut, faktisk ditt faktisk datt, og det er
helt åpenbar korrupsjon gjennom 40 år.
Det er liksom hvordan det går å være
så søvnegjenger som norsk utenrikspolitisk elita har vært.
Børge Brende.
Og Børge Brende.
Han har virkelig en divisjon under de andre
her.
Ja, det er han.
Men det jeg er ute etter er disse
kriminelle skal helt åpenbart lande i en eller
annen fengselscelle til slutt.
Det er ikke noen annen mulighet som dette
er korrupsjon.
Du må svare for hver eneste kommatransaksjon.
Men tror du at det skjer?
Nei, jeg tror ikke det.
Men det jeg er ute etter er at
nå er mange synte.
Fordi du ser gjennom dette narrespillet som disse
folk har holdt på med.
Og de du skal rette fokus på er
Parten, Støre, Søreidene, og alle utenriksminister som har
sittet i de siste 25 årene, skal altså
svare for de vurderingene de har gjort, og
hvorvidt de er skikket til å gjøre vurderinger
på vegne av Norge i fremtiden.
Hvilket jeg vil tilføye mitt eget svar til
det, er nei.
Nei, disse folka skal ut.
Dette skal ha konsekvenser.
Vi har trengt en riktig synderflod her.
Det var som om vi vasket ut alle
de gamle navnene.
Ja, nå må vi få disse folka ut,
altså.
Og det der yttre sentrum-konglomeratet Fuck you
guys.
Kom dere ut.
Dere bør ikke velges til noe.
Ingen av partiene deres bør velge.
Ha tillit til dere i fremtiden.
Dere må ut, og dere må nye koster
inn.
Styringspartiene, herregud.
Det noterte meg en ting.
Når du sier konsekvenser, og folk begynner å
bli sinte.
Vi har jo kødda litt med at vi
begynner å innføre kjære og fjær, og det
har nå spredt seg.
For det har jeg da sett to andre
steder, at folk bare nå har tatt ordet
for.
Og jeg vurderer, jeg sitter og tenker, burde
vi holdt en sånn kjære og fjær-demonstrasjon,
hvor vi bare sånn symbolsk har kjære og
fjær ved oss, og stender oss nede?
Jeg tror kanskje det.
Jeg må få lov til å opplyse om
en ting, som jeg ikke har sagt til
våre vakre lyttre.
På YouTube, så er det da et konsept
som heter podcast.
Og vi har en kanal som er en
podcast.
Men vi oppretter da underpodcaster i denne podcasten.
Den ene av dem heter kjære og fjær.
Gjett hvilken kanal denne går ut på.
Oi, oi, oi.
Du finner den på hovedkanalen.
Så, på hovedkanalen på YouTube, gå på podcast,
og så får du noen flotte steampunk-vikinger,
som jeg og Gemini kom frem til at
var maskotten vår.
Men det er litt artig, det er sånn...
Men nå synes jeg, vet du, vi har
snakket om viktige ting, så lurer jeg noe
som jeg faktisk ikke syns er så viktig.
Jeg vet ikke om dere fikk bedre, at
Mette Marit har jo produsert en slags unnskyldning
for sitt vennskap med Jeffrey Epstein.
Og det er sånn, jeg blir litt sånn
dårlig og sånne ting.
Og det har litt å gjøre med at
du forteller feil historie, for vennskap er ikke
problemet.
Vennskap er at du selger inflytelsen, eller du
selger varemerk i Norge.
Et eller annet du selger, som ikke benytter
seg gjennomsiktig for oss alle.
Og det at du selger ut landsmenn og
kvinner dine, det er det du skal unnskylde,
ikke sant?
Ikke at du kjenner en eller annen, det
er jo en privatsak.
Noen av deg kan jo kjenne en eller
annen fyr som har gjort noe dumt.
Jeg kjenner mange som har gjort mye dumt,
så det er noe helt...
Og jeg kjenner Trond, så jeg er bare
et nivå høyere enn han.
Du aner ikke hva.
Vi får lage sånne der compartmentalations.
Nå mistet jeg litt Trond, men jeg har
lyst til å bare poengtere noe.
For en tids siden snakket vi, eller du
snakket om at du hadde snakket med en
ukrainsk dame om korrupsjon.
Og hun liksom sånn, du var liksom sånn,
hun syntes du var nødvendig.
Fordi det var sånn, penger under bordet var
jo bare sånn, ja, men sånn er det
jo bare, ikke sant?
Og så er du jo litt nødvendig.
Nei, det er ikke helt sånn det fungerer
i Norge.
Og nå har jeg kommet frem til at
hun er naiv.
Hun tror at pengene i Norge er i
sånne summer at det er plass til de
under bordet.
Fordi vi har delt med det, på bordet,
åpent for alle syn.
Og det har sklitt svært gjennom.
Og det er noe som jeg tror ikke...
De takker ukrainerne kommer til å nå.
Nei, og jeg har en liten redningsplanke fra
den samtalen.
Fordi jeg har jo alltid ment at det
er korrupsjon i Norge, men den tar form
av innflytelse og støtte opposisjoner og aktiv næringspolitikk
og alle disse tingene.
Ja, men det er også med masse penger.
Ja.
Og jeg må jo si at det er
klart når jeg en gang skal fortelle denne
historien til Velkomne, har jeg mistanke om at
hun kommer til å si hva var det
jeg sa?
Ja, og da er det din jobb å
si, ja, men det var ikke under bordet.
Nei, det var over bordet.
Og det er jo det sjokkerende med Norge,
at vi gjør det i full offentlighet.
Og så tenkte jeg på en ting til.
Mettemarit.
Mettemarit, det er dårlig dømmekraft.
Det er dårlig dømmekraft på skikkelig ordentlig ledelsenivå,
men det disse andre har drevet med, det
er rent kriminalitet.
Ja, det er jo de andre som er
de til samvikten.
Ja, det er grå.
Ja, og la meg si, vi snakket om
at vi har noen sånne manus for innspilling.
Denne uka har vi ni manus.
Ingen av dem handler om Mettemarit eller Kongehuset.
Jo, en av dem handler om Kongehuset, men
det er om en sånn monarkirepublikk-diskusjon.
Ja.
Og den kommer vi ikke til å rekke,
fordi det er for mange andre ting som
er viktige, ikke sant?
Det er sånn samtale vi får tag senere.
Men det er altså, disse redaktører styrte mediene,
brukte altså liksom første uken av dekningen av
dette på å snakke om Mettemarit.
Og det er noe med hvor dårlig de
prioriterer, hvor lite flinke de er til å
være portvaktere for noe som helst, og hvor
mange år de har sovet på vakt.
Ja, og bare sånn, jeg så jo at
Knoppen var ute i går og snakket litt
med pressen, og sa at jeg skjønner at
dere har mange spørsmål og dere fortjener svar,
men det var også helt tydelig at han
måtte svelge hardt for å klare å snakke
normalt der, og jeg tenker at Mettemarit, jo,
hun fortjener jo litt tynn, det er jeg
uten tvil, men akkurat nå så tror jeg
hun står midt oppi så mye på en
gang at det er litt rart at pressen
faktisk tenkte at vi bruker tida på å
kaste hendene under bussen vi.
Og Asle Tøye.
Som ikke har gjort noe jævnt.
Den historien er jo et sjukhus.
Det blir en egen episode altså, men det
er liksom bare for å illustrere hvor korrupt
pressen er også.
Og her er det korrupt.
Ja, eller skjønner de bare ikke bedre?
Altså, hva er det som skjer liksom?
Ja, jeg vet ikke om de er evneveike
eller korrupte, men den der lojaliteten til yttre
sentrum-eliten er altså så forbi alle støvleskaft
at det er utrolig.
Men jeg har faktisk liksom vært bitterlig til
ved Mettemarit tross alt.
Altså, rett og slett ikke ved Mettemarit, men
den pressemeldingen som kom fra Slottet.
Fordi den er så veldig oppskrift på hvis
du har gått en slags retorikkurs for næringslivet,
så har du gjerne en sekkvens med hvis
du har tabba deg ut.
Hva skal du gjøre da?
Og det du skal ta tovlfingereglene den er
liksom at jo, da må du først legge
deg flat og så må du på en
måte vise deg et eller annet generell menneskelig
egenskap.
Og i historien med Mettemarit så er det
sånn at du har en vennskap med en
eller annen fyr som var en skurk der.
Og jeg blir litt provocert at jeg blir
presentert for den typen av manipulerende greier.
Platen har jo en sånn dialogspedagogisk, hvor vi
diskuterer retorikkens rolle.
Er retorikken at du skal få viljen din?
Eller er retorikken et verktøy for å finne
sannheten?
Og dette her er mer sånn manipulerende.
Nei, altså hva skal man si?
Det er, vi er nå har jeg ikke
kontroll på hvor langt ut i episoden vi
er en gang men hvis noen trodde at
den var slutt nå så er den ikke
det.
Nei.
Nei, for vi skal innom Clinton Foundation også,
gitt.
Oi.
Det stemmer det.
Og det var en sånn der da var
du konspidiot da hvis du begynte å snakke
om Clinton Foundation.
Det er at det går an å snakke
om sånt.
Og dette her var jo veldig mye snakk
om tilbake i valgkampen i USA i 2016.
Da var dette et hot topic i Norge.
Men det var jo bare sånn der maga
folk i Norge som brøysa om det, må
du vite.
640 millioner kroner har skattepengene dine rent inn
til Clinton Foundation.
Og Bill har jo vært hyppig gjest på
Lolita Express blant annet flyet til Epstein.
Blant annet til Norge.
Ikke minst, til og med sammen med Epstein.
Ja.
Det er noen år siden rett nok, men
det er altså Terje Tvett er en av
de stemmene som faktisk gir ganske mye mening
for tiden.
Jeg vil komme med en kjapp anbefaling.
Terje Tvett skriver godt om dette på Facebook,
og han hinviser også til sine gamle skrifter.
Han har gjort en bok om dette her
offentlig, gratis.
Publisert den, så den kan man gå inn
og lese.
Bra fyr.
Og jeg hadde jo en liten moro av
at han skriver på Facebook i forbindelse med
at han var på debatten forleden.
Jeg mener, jeg vet ikke hvor mainstream-fyren
er, men han er i hvert fall en
respektert type i bred nok lag til at
han er en størrelse.
Han sier han fikk en henvendelse fra NRK
om å være med på debatten, og jeg
var svært, svært skeptisk.
Som selvfølgelig er det eneste du skal være
når en regimetro statskanal inviterer deg til debatt.
Han spør eksplosit.
Ja, men da har jeg fått tid til
å fullføre resonnementet mitt.
Jeg er ikke interessert i noe som bare
står på den ene siden og den andre
siden og politisk skittkasting.
Jeg har resonnementer å fremføre, eller så gidder
jeg ikke å komme.
Blir lovet dette, og som han sier, selvfølgelig
da jeg kom dit så var opplegget helt
annet, og det ble bare tull.
Jeg så denne personen i debatten, og Terje
Tøtt var jo egentlig den eneste som gjorde
en god figure der, men han slo det
rett i at han ble litt sånn avbrutt
hele tiden.
Han var litt sånn overivrig programleder.
Han er en høflig mann i tillegg, så
han understreker jo spesifikt at det er kritikk
mot programledelsen, for de har jo sitt oppdrag
og de må liksom få til, og jeg
mener ikke å være vanskelig og alt det
der, men det er bare sånn, jeg får
faktisk ikke sagt det som er meningsfullt å
si, og da er det ikke så mye
vits i å være der, i motsetning til
langformatpodkaster, hvor du faktisk kan fullføre et resonnement,
og som det er helt utrolig at NRK
ikke driver mer med, hvis de nå faktisk
er en almengrinnkaster, for det må være ganske
åpenbart nå, at Nes, Wolfgang og andre podkaster
som tar lange samtaler med folk som har
noe å si, er mer meningsfullt enn det
sprøyte de holder på med på debatten.
– Altså, jeg venter jo bare på at
Tvette dukker opp hos Wolfgang på en sånn,
jeg tror han har fått et nytt konsept
hos Wolfgang nå, det er sånn, hva skal
vi kalle det, breaking podd, hvor folk kaster
seg inn i podcaststudios for å snakke om
noe veldig aktuelt, veldig fort for å få
det ut i virkeligheten raskt, fordi dette her
er faktisk viktig å handle om nå.
– Jeg mener, jeg skal jo ikke være
så freidig at jeg sammenligner oss selv med
Wolfgang og Nes og sånn, de har litt
mer lyttere enn oss, men selv vi har
kø av folk som vil være på mik
her, ikke sant?
Altså, vi har mange gjester som vi må
utsette, fordi det er så mye til å
prate om innspillet.
– Det er mye dyrt.
Men jeg har litt lyst til å ta
et litt poeng fra Terje Tvedts begrep om
det humanitærpolitiske komplekset.
Åpenbart så er det jo en referanse til
det militære industrielle komplekset i staten, ikke sant?
Men hvis du gjør en liten øvelse, dette
er hjemmelekset til litt av det, slå på
nettet og sjekke kart over norske utenriksstasjoner.
Det er ganske mange av dem, og de
ligger ganske mye oppskur i landet.
– Det var noen som påpekte på et
tidspunkt også, at vi har tre eller fire
utenriksstasjoner i Nord-Amerika, Kanada og USA, og
Danmark har 40 eller noe sånt, fordi de
er opptatt av at her er næringsliv og
kontakter, og vi må opprettholde, og Norge har
en idealistisk tilnærming, så vi har det i
Butanen og Nigeria og sånn, eller hva vet
jeg.
Jeg vet ikke om vi har det her
en gang, men kartet er ganske godt spredt
utover.
– Men anekdotisk hadde en kollega som gikk
inn i utenriksstjenesten og endte i Nepal, og
det han kunne fortelle, det var at de
hadde jo noen bistandsprosjekter og sånn, så var
han enig med de kollegaene at de oppnådde
kanskje ikke så mye, så var det mange
som sa at nå har vi brukt så
mye penger på dette, så nå kan vi
jo ikke slutte.
Så han måtte forklare akkurat det.
Forklare at det historiske kostet er irrelevant.
– Ja, fordi hvis Riksrevisjonen for eksempel forlangte
en rapport på IP, og det var jo
noe av det som var utredningen i 2021,
men det var jo bare en sånn sett
fra norsk offentlig perspektiv var dette fornuftig pengebruk
av utenriksdepartementet, men en sånn du vet hva,
hvis du har fått 116 millioner skattekroner, så
skal du faktisk legge til mer at du
har brukt dem til noe fornuftig.
Og det å se resultatene av ressursinnsatsen til
International Peace Institute ved Terje Rød Larsen, det
hadde vært interessant.
Fordi det er en del tidligere utenriksminister i
Norge, og nåværende utenriksminister i Norge, som ikke
skal være det igjen.
Fordi de mangler vurderingsevne.
Og det er faktisk vesentlig.
Det er utenriksministerne i Norge de siste 20
år som har manglet vurderingsevne.
Terje Rød Larsen, Mona Juhl, Torbjørn Jagland, fremstår
som kriminelle.
Og det der å tilskrive det til naivitet
eller vurderingsevne er altså en sånn understatement.
Det er nesten sånn som man burde stille
seg spørsmål.
Er de på nivå riksrettverd?
Og jeg vet at det skal man jo
ikke si høyt.
Det er fy fy.
Utenriksministerne, mener du?
Har de klart å komme dit hvor de
faktisk burde?
Har de nådd det nivå?
Nei, det tror jeg ikke.
Men jeg opplever at det mangler et nivå
i forskyvning av ansvar her.
Så utenriksministerne går fri og Juhl, Rød Larsen,
Jagland, Brende beskyldes for dårlige vurderingsevne.
Det skal skyves et tak opp der utenriksministerne
som har dårlige vurderingsevne de andre etterfolkes som
kriminelle.
Sånn det hadde vært riktig innretning på det
i mitt hode.
Nå er det kanskje litt urimelig å innovere
Brende der, for jeg tror der er skalene
mindre.
Og så ordner det seg, for han er
under etterforskning for...
I Schweiz.
Han kan heller bli kvitt der nede.
La meg avsløre med det samme at vi
har en episode forberedt på her.
Så det blir mye denne uka gitt.
Men det er kanskje noen som tenkte at
vi får ferd med denne episoden nå.
Nei, det er vi ikke.
Det er...
Vi må bare ha litt sånne pustepauser hvor
vi snakker litt lett mens vi trekker pusten.
Ok, så en ting er vi har dette
såkalt prinsipal-agent-problemet som er ganske kjent
fra ute i verden.
Fordi det er en sånn intellektuell nøtt på
et vis.
Hvordan kan noen representere deg med sine egne
egne interesser i posene?
Og samtidig representere deg på en god måte.
Altså typisk så er det hvordan kan aksjonærer
i et selskap forholde seg til en ledelse
som både har egne interesser av at selskapet
går videre, at de beholder sine posisjoner, at
de får sine bonuser.
Hvordan kan man ha kontroll på at man
gjør ting som er i aksjonærernes beste interesse?
Og vi er å anse som aksjonærer i
Norge da i denne lignelsen.
Og vi har en del prinsipale agenter som
har navn som Mona Hjul, Terje Røde Larsen,
Torbjørn Jagland, Jens Stoltenberg, Børge Brende og andre.
Hvordan kan vi stole på at de handler
i vår bestinteresse og ikke sin egen bestinteresse?
Mye som tyder på at de i veldig
stor grad, nå vet vi ikke om det
er Stoltenberg, men det var bare fordi han
har hatt tunge internasjonale posisjoner.
Og vi har kritisert tidligere ved Arne ideen
om at liksom hele Norge står bak deg
for denne tunge internasjonale posisjonen som NATO-generalsekretær.
Og så føler du deg helt fri for
å komme tilbake og bruke den nyarvervede troverdigheten
du har fått fra det til å ramle
inn i norsk politikk og endre et valgresultat?
Det er en form for misbruket tilhitt i
seg selv.
Så Stoltenberg er faktisk kritikkverdig her også, selv
om det ikke er noe kriminellt, vi vet
om.
Det er en ting til som gjør at
jeg er veldig skeptisk til Stoltenberg her, og
det er, jeg leste en, det var et
intervju med en annen toppdiplomat, og denne toppdiplomaten
han hadde erfaring med både Rød og Jule
Larsen, og det var ikke, han var ikke
imponert.
Det var han som fikk jobben som Jule
ville ha det?
Ja, men det var på et eller annet
tidspunkt så fikk han spørsmål av Stoltenberg om
han ville beholde Jule under seg i den
nye stillingen.
Han hadde vel ikke noen kjennskap til Jule
engang, så han bare, ja, det kan vel
bli.
Da virket Stoltenberg veldig overrasket.
Det betyr altså, hvis du er overrasket over
at han vil beholde noe som på fasaden
ut av, det er liksom the shit i
Norge, så er det fordi du vet noe.
Det er fordi du har innsikt i hva
dette her er, ikke sant?
Og da mener jeg at da er det
Jens Stoltenberg som gjør en fryktelig dårlig vurderingsevne
når han i det hele tatt stiller spørsmålet,
fordi det du skulle gjort da, det er
å ta henne ut av den posisjonen hvis
hun allerede er et problem.
Og samme mann hadde vel påpekt da han
var ambassadør og hun var stedenforredende ambassadør, at
han hadde blitt mildt overrasket da en eller
annen delegasjon fra Norge hadde vært på besøk
og fått et forvrag av Mona i jul,
der hun kunne fortelle at ambassadøren var rett
og slett evnevekk.
Hun hadde også skrevet et brev hjem eller
et eller annet, en melding i åpen kanal
til Norsk UD, som hadde skapt mye trubbel,
fordi dette var skrevet på en sånn måte
at det kunne leses av alle i den
entiteten som hun tilhørte.
Så dette ga masse internasjonale problemer, fordi alle
visste hva hun hadde skrevet hjem, hvilket tyder
på at du ikke bare har dårlig moral,
men dårlig dømmekraft og ikke forstår hva du
selv driver med.
– Inkompetent.
– Ja.
– Nei, altså, hva skal man si?
Det er jo noen sånne feilskjer i karrieren
kan man jo akseptere, at det er menneskelig
å feile, alt det der.
40-årig strekk er litt vanskeligere.
– Feile oppover 40-årig strekk, det må
være en anslagsrekord.
– Ja, og det er liksom hvordan, altså,
jeg mener det er et vesentlig spørsmål, fordi
Mona Hjul og Terje Rød-Larsen, det er
et straffrettelig spørsmål i min bok.
Korrupsjon, maktmisbruk, tillitsbruk, det er en haug med
ting, ikke sant?
Men til syvende og siste, når folk blir,
skjønner manipulasjonen det ligger i og la en
stortingskommitté etterforske dette, styrt av Høyrearbeiderpartiet og
Senterpartiet, som da på død og liv vil
at de skal granske seg selv og ikke
ha noe uavhengig gransking.
I løpet av et kvartal så spår jeg
at det er nok offentlig press til at
det blir en uavhengig granskning, fordi mange nok
er sint nok.
Og da får jo Høyrearbeiderpartiet og Senterpartiet stå
der som skjegget fullt av postkasser og alt
det der, at de ikke kjenner sin besøkelsestid
nå er meg en gåte, men jeg vil
ikke i kontakt med noe som helst av
impulser i samfunnet.
Men det jeg mistenker at vi kommer til
å gå glipp av, er en gjennomgang av
vurderingsevnen til alle disse utenriksministerne og en mer
sunn vurdering av hvem vi utpekker til å
representere oss alle der ute i verden senere,
og hvor opptatt vi kommer til å være
av å få tidligere norske politikere inn i
viktige sentrale posisjoner internasjonalt.
Og jeg tenker kanskje det er den viktige
poteten å holde varm, fordi er det noe
politikerne ikke vil, så er det å komme
inn i den diskusjonen.
Dette hele denne historien er jo også et
godt case for å sirkulere litt ytre sentrum
og si at kanskje de trenger avløsning på
passivmakten, kanskje nå er det mye krefterbull Jeg
har tenkt denne tanken litt igjennom de siste
dagene.
Dette fremstår jo som et moralsk konkursbo, et
intellektuelt havari på en gang.
Og så er det sånn, vi har stilt
til valg, vi har drevet valgkamp, vi har
lyst til å vinne frem med våre ideer,
og så tenk tanken at vi nå fremdeles
hadde stilt til valg og fordi at dette
moralske konkursboet demonstrerer hva de er, så kunne
vi jo kanskje klatret oss opp og fått
en vesentlig bredere oppslutning.
Så er spørsmålet, vil vi vinne fordi disse
er moralske, altså utenfor enhver ramme av hva
som er greit, eller fordi ideene er bedre?
Og det er et problem.
Jeg vil veldig gjerne vinne frem med mine
ideer, men jeg vil vinne meg frem med
mine ideer fordi jeg mener de er best.
Ikke fordi de andre menneskene har ryggrader som
meitemark og moralske, altså spiller lotto på moralsk
alt, altså dette her er et problem.
– Hvis jeg kan bidra med et tips,
så vil jeg sterkt anbefale deg å ikke
stille på egne ideer vi har prøvd før.
Det funker ikke.
– Nei, men altså...
– Å ta det på at de andre
er for dårlige, der tror jeg er mye
bedre.
Det er som i leie oppskrift.
– Det er selvfølgelig en mye enklere oppskrift,
men det hadde jo vært hyggelig å vunne
frem fordi man presenterer ideer som står seg.
– Det hadde vært hyggelig, men dypt surrealistisk.
– Ikke fordi at de andre menneskene hører
hjemme på NAV eller i fengsel, liksom.
– Nei, hva skal du si?
La oss også ligge merke til, det er
vel fra samme debatten som Terje Tvett var
i, for der var jo vår eminente utenriksminister
Barton.
Han stod der og kunne fortelle at det
Sylvi Listhau driver med, spesielt Sylvi Listhau, fy
Sylvi Listhau, som aldri har sittet i utenriksdepartementet,
driver og skal ta ned hele systemet, fordi
at noen råttene epler har oppført seg dårlig.
Det syns han er ganske så forkastelig.
– Ganske.
Minner du ikke om Søreides diskusjon med Moxie?
– No shit.
Og det er den der ultimate frekkhet om
at NRK lar barteidere slippe unna med det.
Og det er jo noe med hvordan NRK
klarte å ende opp med å implisere Asle
Tøy i dette.
De er en dobbele som er helt utrolig.
– Det var ikke bare at de impliserte
han, men når de skulle ha bilder de
involverte på forsiden, så lagde de et større
bilde av Asle Tøy enn de andre.
– Ja, altså det er helt utrolig, ikke
sant?
Hvis det der ikke fører til noen form
for intern revisjon i NRK, enten så har
vi helt evneveikerjournalister, og det er nok ikke
helt utsannsynlig.
– Det er fullt mulig.
– Men vi har også en temperatur på
vannet her som gjør oss fullstendig skeive i
dekningen av ting.
Når impulsen er å liksom, ja, Asle Tøy
har nevnt i NRK, så da trekker vi
inn han som hovedimplisert.
Altså det er helt utrolig.
Men jeg bare utretter, når en profesjonell programleder
i landets ledende debattprogram ikke tar Bart Eide
på at han med det systematiske misbruket av
makt og innflytelse som har fremkommet, enten det
er i Konghuset, eller i Davos, eller i
Europarådet, eller i dette fordømte fredsinstituttet til Rød
Larsen, eller i Jules ambassadørskap rundt i hele
verden, at man ikke har åndsnærvære til å
si, du, det er vel et systemproblem her,
når det er så mange som er impulsert
på lik tid samme sak, skal en sak
til, og så faller alle topposisjonene i, det
er sånn, det er mulig det er et
systemproblem, og ikke bare råttenepler du.
Men faller ikke NRK-programlederen inn å stille
spørsmål en gang?
Og det setter jo i perspektiv hvordan Terje
Trett er skeptisk til å gi det hele
tatt møte opp på debatten, og la oss
minne om, hva er det, syv milliarder NRK
får i statstrøttet for å drive statsvennlig TV.
Vet du hva, det er så mange ting
som må endre seg i dette samfunnet.
Aftenposten også fulgte jo opp dette her, med
en leder, var det Frank Rosavik han som
hadde skrevet?
La oss tilføye at det er den kontroversielle
avisen Aftenposten.
Hvor hans liksom Sylvi Listaug er ikke til
å stole på, det var liksom overskriften.
Og det handler om en helt annen sak
da.
Ja, det handler om en helt annen, men
det er noe veldig rart når Plupp lager
den overskriften denne uka.
Ja, det var ikke Rosavik, det var Skjegg
akademikerne.
Ja, det var kanskje, altså uansett veldig spesielt.
Jeg tenker at denne uka, så er det
dette fokuset vi skal prøve å få verden
over på.
La oss skifte tema følger jeg til det.
Det gikk kjempefint.
Det handler om elektrifisering av melkøya hvis jeg
husker rett.
Og der er jeg jo faktisk enig i
at FRT er litt vinglete.
Ja, det er de.
Og SV også nå.
Og det er liksom nei, men det illustrerer
jo igjen da, politikere, offentlige penger, aktiv næringspolitikk
og aktiv freds virksomhet er altså så problematisk,
og vi må slutte med det.
En ting er at disse menneskene ikke er
eslet til å bære dette ansvaret på sine
skuldre, men det andre er at det er
faktisk folks penger, og du pisser det ut
i alle retninger for moroskyld.
Men!
Nå begynner vi å nærme oss slutten.
Og da er jo spørsmålet hva vi har
lært.
Skal vi oppsummere litt?
Ja, vi har blitt lært at vi er
ikke så moroskyldveide i Norge sammenlengt med andre
land som dere trodde.
Vi er jaggekorrupte, vi også.
Ja, altså jeg tenker at den norske naivitet
har ført til moroskonkursebo.
Det er liksom min logiske sluttning av dette
her.
Og vanligvis når vi spiller inn podcast, og
så sitter jeg og hører noe etterhvert, så
sitter jeg og hører på meg selv så
tenker jeg at jeg ler litt mye.
I dag har jeg ikke ledd i det
hele tatt.
Fordi nå synes jeg ikke dette er morsomt
lenger.
Nå, vanligvis synes jeg det er overlegt å
ha en tilnærming til ting.
Altså, dette er dumt å kunne le litt
av det.
Det er en fin beskyttelse mekanisme, og altså
et signal om at verden går ikke helt
under likevel.
Men akkurat nå samler jeg av å le
litt.
Fordi nå synes jeg at jeg har sklidt.
Nå har dette sklidt så langt ut over
alle støvelskaft.
Så trengs det en skikkelig opprydning.
Du trenger på en måte å gå tilbake
til start.
Kutt skjær.
Kutt den i trærne som alle disse snilte
organisasjonene utgjør.
Nedlegg utenriksstasjoner.
Legg ned.
Nedlegg.
Hvis du er fredsinstitutt nå, så lever du
farlig.
Adopter finsk utenrikspolitikk.
Du tror jeg bruker en tiende del av
det vi gjør.
Finland lever helt nytt med det.
No bullshit utenrikspolitikk.
Så er det vel vært å oppsummere med
at relativt tydelig, vi kan følge det live,
at systemet beskytter sine egne for det de
driver med.
Hvordan skal det gå med Norge som fredsnasjon?
Hvordan skal det gå i midtøsten?
Hvor har Norge denne fredsnasjonen skapt fred?
Det kan du si.
Fordi jeg tror ikke vi Norge har fått
til en fungerende fredsavtale som fredsnasjon, så kanskje
vi skal droppe det imaget og bare si
Tror jeg vi er ferdige med å være
fredsnasjonen, gitt.
Nå er det pullet der slutt og den
underskyllingen for å kaste og slå penger rundt
i og bruke penger på korrupsjon, den er
over nå.
Sitter du i en eller annen titel i
et fredsinstitutt nå, så må du enten si
den fra deg eller bli mistenkt for å
være pedo.
Men punkt to er selvfølgelig denne manglen på
kontroll, eventuelt i verste fall at man har
kontroll, men gjør det likevel.
Og her er anklagen mot alle utenriksminister de
siste 25-30 år Hva faen er det
dere har holdt på med?
Og den arrogante tonen til Ine-Marie Søreide
eller Anniken Bittfeldt i denne stortingsdebatten mot oppviggleren
voksnes er altså så uakseptabelt at når de
kommer trekkende med de retoriske triksene neste gang,
og jeg mener jeg husker Ine hadde denne
debatten mot Glenn Diesen, hvor hun kjørte akkurat
den samme greia, nå må du skjerpe deg,
nå er det de voksne som snakker greia
Ine-Marie Eriksen er altså ikke voksen, ikke
ansvarlig ikke troverdig, det er ingenting.
Du har så mye å svare for før
du skal rette deg i noen som helst
rygg og snakke ned til andre.
Ja, og det å selge ikke til Glenn
Diesen er vel egentlig greia da?
Og det uttrykker ingen sympati med Glenn Nei,
unnskyld, sier jeg feil Diesen i hvert fall.
Ja, et eller annet han Russlands apologeten Da
snakker vi forskeren, ikke Jagland.
Ja, ikke Russlands apologeten Jagland, nei.
Riktig.
Jagland har jo vært ute og jobbet hardt
for å få Russland inn i varmen helt
siden 2014.
Jeg mistenker at det ligger en episode i
vår fremtid som kommer til å snakke om
Jagland.
Det kommer til å handle mer om hvor
dum du kan bli, tror jeg enn hvor
jævla slim du kan bli.
Det hjelper hvis politikerne tar et skikkelig grep
nå og rydder opp.
Ja, det har tatt seg ut.
Jeg tror ikke vi skal ha de samme
folka med videre.
Jeg tror vel ikke det.
Jeg vet hva det blir.
De kommer til å gjøre akkurat det de
må gjøre slik at de kan slippe ut
med resten.
Ja, ja.
La oss etterforske oss selv i første omgang,
Greine.
Dette er det samme, ikke sant?
Vi må bare finne ut hvor mye vi
må gjøre for å kunne fortsette med resten.
Hvor mye kan vi slippe unna med som
er liksom gjennomgående.
La oss avslutte med en sånn liten takeaway
da.
Barton prøver å få det til å bli
til at Rød Larsen er et unntak og
et råttent eple, eller noe sånt.
Det er faktisk ikke tilfelle.
Han er et produkt av et system som
har legget der i 85 år for alle
som gadde å se.
Unner blant annet Barton.
Og Søraide.
Og Støre.
Og når det da kommer til stykke, så
er det et mønster under som er relativt
almengyldig.
Det er at når du setter ut en
jævla svær håndingkrokke med offentlige penger, så kommer
det kriminelle som vil ha de penger.
Ja.
Har du lyst til penger?
Ingenting er bedre enn det.
Og det gjelder i næringspolitikken.
Vi var inne på Vestergista og fordi du
har kontakter så renner det penger inn i
fabrikken din og du har ikke oppdatt av
bondelinja og så selger du svindyre møbler til
dumme kommuner og sånn.
Eller du lager batterifabrikker.
Eller du skal lage dustete jernbaner i Nord
-Norge.
Eller skipstunnel.
Eller havvinner.
Hva det er du holder på med.
Det er så mye penger som ruller rundt
som tønne på dekk.
Og disse folkene bare deler ut fordi det
får deg valgt neste gang, ikke sant?
Den der privatiseringen av makt som følger med
disse offentlige pengene, enten det er til batterifabrikken
eller til Fredsinstituttet til Rød Larsen, er altså
helt økostabel.
Og det er ikke en statlig oppgave.
Det er så banalt å si, men det
er liksom hvorfor i helvete har vi et
voldsmonopol som holder på med dette?
Skal vi avslutte med en sammenligning?
Den tar jeg fra Eirik Furuseth.
Han fortalte at disse menneskene bruker penger helt
uten noen ...
Det er ingen kontrollmekanisme.
Det er ingenting.
Så må jeg sitte og vurdere prisen på
en flaske vin jeg vil gi til en
kunde fordi han har skaffet oss en ny
kunde.
Fordi hvis den vinen er litt for dyr,
så må jeg innrette den som lønn.
Det er noe med at regelverket gjelder ikke
for alle.
Det gjelder for me, but not for we.
Jeg hadde en prat med en veninne, en
fellesveninne i DNB som snakket om hvor strengt
det var hver gang hun var ute og
reiste.
Det er det minste kommafeil det kan få
deg i trøbbel.
Interne rutiner er så strenge at det er
...
Hadde du ikke turt å gjøre noe i
nærheten?
Det er så strengt at Equinor har enda
opp med å sende vaskehjelpene sine på antikorrupsjonskurs.
De bruker hver sjette måned er vaskehjelpen på
antikorrupsjonskurs, akkurat som direktørene.
Men, da er kanskje sluttpoenget at det hadde
vært skikkelig fint om uten Riksdepartementet ikke fortsatt
å være en lekestue for statsvitere med profitmotiv.
Tiden for en stor undergjøring er her.
Det er den definitivt.
Skal vi kalle det en god kveld, dere?
Ha en fortreffelig dag.
Ha det.
Takk for at du hørte på Sidelinja podcast.
Snakk gjerne om oss.
Like, del og anbefale oss i podcastappen din,
eller delta i kommentarfeltet på YouTube.
Har du ris eller ros, kritikk, forslag, spørsmål
eller noe annet, så finner du all kontaktinfo
på sidelinja.transistor.fm