Velkommen til Sidelinje, podkasten for politisk hjemløse.
Og vi som lurer på hvilke aviser vi
skal lese.
Rundt bor i dag en halvfrisk Trond Sørensen
og en trefjerdelsfrisk Vegard Nøkves.
Ja, for vi har rett og slett hatt
en sjelden pause i sendeplanen her.
Ja, det var litt godt å ha det,
for da fikk vi en etterlysning og da
følte vi at vi var samlet.
Det var veldig godt.
Det var veldig, veldig hyggelig.
Men litt syk på oppadgående Trond.
Jeg er vel ikke syk lenger nå, jeg
er bare litt sliten, er vel navnet på
det.
Og jeg skyller litt selv, så det kan
hende det blir lite piff på oss, men
det er klart nå har vi fått tenkt
lenge på hva vi skulle snakke om i
dag.
Så det betyr jo at vi tror faktisk
vi har titlen på episoden mens vi spiller
den inn.
Det er ikke ofte.
Nei, det endrer seg fortallikevel.
Ja, men det var Peter som foreslår i
chatten vår at et land, et folk, en
virkelighet.
Det der høres ut som et slagord som
kulturminister i Lubna i Afrika kunne gå ut
på.
Helt ukritisk.
Hun kunne fått jobb i en del historiske
regimer, med sin retorikk i hvert fall.
Fordi, hva skal man si da, det er
jo mye presseprat om dagen.
Så alle de fine mediene, de er sinte
på skitne, skitne innhjøter, for de har jo
brutt presset ikke noe sånn.
Hadde vi vært større, så hadde de vært
veldig sinte på oss også.
Og så jeg satt og hørte på den
der mediebobler, den der Vegard-podden.
Utsett røra dine for slutt.
Du må rense dem opp på et eller
annet vis, vet du.
Da får de jo mye, ordentlig flaskekost, det
greia der.
Men det var i hvert fall Anders Gjever
og Gard Steirå, han er redaktøren i VG,
og de hadde invitert Helge Lurå sin i
Løven Sule, og det ble jo en ordentlig
kranglet episode, for å si det mildt.
Det skal jeg jo tro på.
Men jeg synes jo det er litt artig
å sitte og høre Gard Steirå snakke om
pressetikk, som er mannen som ikke måtte gå
på Bar Vulkan-saken.
Ja.
De har jo ikke et halvt bein å
stå på.
Ja, og så er det pressetikk.
Jobber ikke hans, journalisten i VG, som også
han som nå viser seg å ha tilbrakt
veldig mye tid med denne næringslivsorganisasjonen.
Stein Lier Hansen, ja.
Stein Lier Hansen.
Ja, det er også pressetikk, må vite jeg,
for du kan ikke blåse kildene dine.
Nei, du kan drikke på deres regning, det
går bra.
Det går helt fint.
Nei, man kan jo mistenke at her er
det litt bekvemt å dekke seg bak pressetikken.
Det kan jo fremstå slik.
Det kan fremstå slik, og så skal ikke
vi si noe, for det er jo ikke
som om VG har drittet på noen drag
før, og ikke vasket drag etterpå.
Nei.
For de som ikke husker Bar Vulkan-saken,
ren fabrikert historie fra fagbevegelsen, som skulle ta
Trond Giske en gang for alle da det
ble tatt et bilde av han på Bar
Vulkan.
Han drev og eglet seg inn på noen
unge jenter, og det blir kjørt, og da
sender Støre Giske i landflyktighet.
Det er det som er dråpen etter alt
dette, og så gjorde du dette, og så
sier han, jeg har ikke gjort noe.
Vi ser hva det ser ut som.
Og så er det ikke som om VG
er alene om det.
Slett ikke, men det som var den gangen,
det er jo at hun som hadde tatt
bildet sammen med Giske, hun og venninna hadde
vært ut på byen, og så ser de
Trond Giske, og så sier de, kan vi
få selfie med deg?
Og så går de bort og spør om
selfie, og han er bare grei, og sier,
ja, men klart det?
Og så tommel opp og smiler, og så
spinner fagbevegelsen en historie på det, som ser
dårlig ut for Giske, og så blir han
sparket ut av hovedstaden.
Men dette var jo en god månd med
hakking på Giske.
Men hun som hadde blitt tatt bildet, hun
var jo inne og sa ifra til VG
at dette er bare tull.
Det er ikke sånn det er.
Og han, er det Hans Garvei som var
journalisten i dette, som, ja, jeg vet da
faen hvem som tar beslutningene, men at noen
har snakket med noen her, og alle er
enige om hva narrativet skal være, det er
det ingen tvil om.
Og det vi vet er at Gard Steiro,
redaktøren i VG, var i rommet da han
må ha forstått at den historien de pusher
er feil, og så lot de som ingenting.
Det er prestetikk.
Å fy ti helvete.
Og jeg mener, fra jeg så den saken,
så har jeg ment at Gard Steiro skal
ikke være redaktør for noe som helst.
Og egentlig så er hun der ...
Altså du kan ikke degradere film til journalist,
det kan du ikke sånn.
Nei, men det var jo Garvei som måtte
gå.
Ja.
Han fikk jo sparken.
Men hun, hva heter hun, han er Skarthveit,
den tidligere politiske redaktøren i VG, som er
viden kjent gjennom veldig mange år, for at
hvis noen har krommet et hår på noen
hodet som ikke skulle vært krommet, så må
de gå.
Bortsett fra min egen redaktør, som har trampet
med begge beina og begge armer i en
diger salatbolle.
Prestetikk.
Men det blir overreaksjon hvis noen må gå
på dette.
Ja, det blir for gærlig.
Så mind you, disse folkene er noensinne på
initiatør.
Ja, det er helt naturlig.
Og så er det sånn bare, det kan
diskuteres hvor mye initiatører har begått et prestetikkbrudd
eller ikke, by all means, men ...
Og for årens skyld, det har vi egentlig
snakket om tidligere også, og jeg tror vel,
jeg mener de er nærmere et prestetikkbrudd enn
du gjør.
Ja, jeg er litt sånn, jeg synes kanskje
de burde vinke litt annerledes, men at det
var en aktualitet i det som gjør at
det er grenser for hvor mye du kan
skyve den tilpå.
Det er forsvarbart, sett på en viss vinkel,
men muligens ikke fra den vinklingen som initiatører
gjorde.
Og jeg må innrømme at jeg er ikke
helt uenig med Jever og Steiro i den
podden, at når de gjør kilden ...
De sier det er en anonym, men bunnsolid
kilde, og så blåser de kilden etterpå når
kilden blåser det.
Og jeg skjønner hvorfor du gjør det, og
han advokaten virker jo helt ruttete.
Men kan man si at de har blåst
kilden og kilden egentlig har blåst seg selv?
Nei, det kan du si, men han hadde
jo egentlig ikke det, for han hadde vel
ikke sagt at han var kilden til initiatører,
han hadde bare sagt at det er ikke
sånn.
Så er det initiatører som vet at han
er kilden.
Ja, og så tror jeg at den som
gjør et veldig grovt etisk oversamt, det er
den advokaten, han tror jeg aldri ...
Det der etiske restrikslinje ser ikke bra ut.
Nei, men det slår meg bare sånn, det
er veldig ...
Jeg vil veldig gjerne at noen peker på
det medie som ikke har sin historie hvor
de har tråkka skikkelig salaten.
Vi kan ta Dagblad.
Hvor mange ganger har de tråkka?
Vi kan jo gjøre det vanskelig for oss,
men det valgte vi ikke nå.
Nei, vi tok de åpneste dørene.
Jeg bare minnes en sånn sak om noen
ambulanssjåfører og Marie Simonsen, en heksejakt som jo
for så vidt førte til at Dagblad måtte
betale en klekkelig erstatning.
Men Marie Simonsen har fremdeles ikke bedt om
unnskyldning for det.
Nei, men jeg mener sånn ...
Jeg vet da faen hva han skal si.
Det var saken med Erik Schenken.
La oss si at jeg har sett den
fra en annen vinkel også.
Fordi jeg var på sykehuset der jeg jobbet
da de jobba.
Og da de gutta fikk munnkurv og ikke
fikk lov å fortelle historien sin offentlig av
den politisk utnømte direktøren på det sykehuset, Tove
Strand.
Det er altså ...
Du får ikke lov til å forsvare deg
selv.
Jeg, Tove, kaster deg under bussen, men dere
skal holde kjeft.
Det er liksom ...
Det er ikke ...
Den der arbeiderpartikkulturen med å utnemne sine egne
folk til alt mulig rart ansvarsfulle posisjoner, hvor
folk er fullstendig uegne for de posisjonene de
lander i, det er altså så uakseptabelt.
Og la oss minne om ...
Jeg tror ikke Tove har en datter som
ikke er direktør et eller annet sted i
noe som er statsfinansiert, i direkte eller indirekte.
Det er rart, det her.
Verkelig med det.
Ja.
Og det er liksom ...
Nå må det faen i meg være nok.
Den der gjennomgangen som må komme nå av
ukulturen i Arbeiderpartiet og i Høyre i og
for seg, men Arbeiderpartiet er den store skurken
i dette her.
Juginga til støre.
Visbasse med UD-midler.
Her må jeg bare fortelle noe sånn veldig
fort fra et kommentarfelt.
Fordi støret gjorde seg jo høy og mørk
i dag, og med beskjed til kronprinsesse Mette
Marit om at hun måtte komme ut og
legge alle kortene på bordet.
Virkelig.
Virkelig, det kommer med tyngde.
Ja, og så kommer det et kommentarfelt med
300 kommentarer hvor alle sier fei for degendør,
kan ikke du fortelle om alle løgnene dine
først?
Ja, kunne vi ikke gjort det sånn?
Jo, hvis du går foran liksom.
Hans frekke faen.
Utrolig frekk den fyren her.
Men jeg synes det er noe veldig forløsende
jeg har bare lest og bladdet over kommentarfeltet.
Veldig forløsende.
Det er ikke en kommentar som ikke er
et spark til Juge Jonas.
Det jeg kjenner litt på, han er veldig
opptatt av å fortelle at Mette Marit skal
ut og fortelle, men han snakker ikke så
høyt om at Jagdlandet legger kortet på bordet,
eller Rød Larsen.
Eller Jonas selv.
Eller seg selv.
Nei, altså det er disse...
Mette Marit, nå må du komme ut og
ta alt fokuset fra våre arbeiderpartimennesker.
Du må gå ut og legge deg flat
og la deg overkjøre av bussen, sånn at
bussen kanskje ikke treffer oss like hardt.
Men det som er annerledes nå enn det
har vært tidligere, for det er jo helt
sjokkerende at denne fyren ikke har blitt ned
tidligere.
Fordi det der Ahama's Djurgenga, det er jo
15 år siden, ikke sant?
Og det har vært et mønster.
Vi kommer litt inn på det i en
annen episode, men det der Nes-intervjuet med
hylde Henriksen Båge, den kom ut i dag,
da vi spilte Ren, vi hørte på i
sted, ikke sant?
Hun begynner å...
Det var ikke en utvedtydig omfattelse av Støre
som et menneske med integritet.
Det finnes et ordtak for det der.
Hell has no fury like a scorned woman.
Der er det liksom 30 år med oppbygd
forbannelse, så nå har de åpnet den døra
på gløtt, og hun har ikke tenkt å
gi seg.
Som hun sier, hun har aldri fått så
mye skrytt som hun får nå.
De kan bare drit i å prøve å
få henne til å holde kjeft, for hun
skal ikke holde kjeften sin på noe som
helst, for hun har ikke gjort det på
30 år, eller 50 år.
Hun har tenkt å fortsette å snakke da,
ut fra sitt eget ståsted.
Det er fint som det skal være.
Det er det som er offentlig menningsbrytning, offentlig
ordskifte.
Det som ikke er det, og det er
jo egentlig tema for episoden i dag, fordi
de norske mediehusene, de har funnet ut at
de er en naturlig del av totalforsvaret.
Ja, så hvis vi bare får en enhetlig
dekning av alt dette, fra disse mediene som
har vist seg å være veldig til å
stole på nå.
Nettopp, og en del av dette totalforsvaret er
jo denne komponenten i titlen vår, en virkelighet.
Fordi det er jo et problem nå, at
du får en sånn fragmentert virkelighetsforståelse blant folk
i samfunnet.
Og det har jo litt sammenheng med at
folk tenker sine egne tanker.
Det må vi komme til livs nå.
Og Maktas loggerende biser i pressen har tenkt
at kanskje vi skal hjelpe til med det.
Så de argumenterer for, og det er jo
gjennom mediebedriftenes landsforening.
De har fremmet et ønske om at redaktørstyrte
medier skal anerkjennes som en formell del av
totalforsvaret i Norge.
Det er hybridkrigføring, påvirkningsoperasjoner og AI-generert desinformasjon.
Og da er det liksom vi i pressen
da, som er nasjonens immunforsvar.
Ja, et lite øyeblikk, men føler vi at
disse menneskene har vist seg kapable til å
avsløre slikt på en god måte tidligere?
Eller har de i stort sett bare endt
opp med å male et narrativ, gjort som
alle andre, og trodd på det narrativet som
har passet med historien de driker å fortelle
fra før?
De er så patetiske.
Det er en sånn der selvrettferdighet og self
-importance som går ut over alle støvleskaft.
Ta det eksempelet, vi var inne på Jonas
og ljugingen hans.
Se på den behandlingen Helge lurer oss for.
En mann med, han er jo en kjent
person, men han er en mann uten veldig
mye makt i samfunnet.
Jeg tror vi skulle uttatt og dratt inn
og lurer oss her.
Ja, ja.
We shall see.
Han er hjertelig velkommen hvis han vil komme,
men kan jo hende han går til Ness
før han går til oss.
Det kan jo være, men han hadde jo
hatt godt av å få litt motstand fra
utsiden som ikke var basert på dobbeltmoralister.
Men, så Helge lurer oss, er jo på
feilsida av alt, ikke sant?
Han er jo en sånn, han er som
Asle Tøye, at får vi en mulighet til
å ta han, så skal vi ta han.
Ja, ja.
Og når han da, etter mitt syn, tror
litt feil i redaktørgjerningen i den der selvmordjagland
-saken, så er det, det er ikke grenser
for hvor uakseptabelt det er og den der
redaktørforening-kjæringa.
Åh, bloggen i nyheter Det er så infamt
og hattsk og selvrettferdig og arrogant.
At det er liksom, jeg skjønner ikke helt
at de ikke ser det selv.
Hva skal jeg si for deg?
Jeg setter pris på folk som gjør jobben
sin med seltelitt.
Men det må være en seltelitt som er
der, fordi at den er fortjent.
Jeg føler liksom at det korrelerer ikke helt
her.
Det er liksom en sånn veldig distanse mellom
deres ansikt.
En viss anstand, kan man si.
Ja, måten de ser på seg selv, måten
de ser på verden, kontra hva som er
den virkelige verden.
Vi snakkes det om at dette løgnaktige mønstret
til Støre har vært etablert i mange, mange,
mange, mange år.
Åpenbart for enhver som gidder å se på
det med det blikket.
Dette er en fyr som ljuger hvis det
passer der.
Ja.
Så også igjen, akkurat i dag så driver
han og ljuger om at han ikke har
luget før.
Ja.
Det er nesten parodisk.
Det er med disse arkivene til Rød Larsen
som han har sagt, de finnes ikke, de
finnes ikke, de finnes ikke.
Avsluttssaken, det er ingenting å se her.
Så er det ingen kommentar.
Så er det, nei, men jeg har alltid
mente at disse arkivene må tilbake til utenriksdepartementet
selv om de ikke eksisterte for 20 år
siden og ikke for 15 år siden.
Han stelte seg veien og sørget for at
det ikke ble mulig å hente de arkivene.
Ja, han gjorde det.
Så ljuger han underveis om det, og nå
ljuger han om at han har luget om
det.
Så det er sånn.
Men så er spørsmålet mitt, ikke sant, for
vi hakker sikkert nok på større.
Men VG, som da syns Helge lurer oss,
er et samfunnsproblem.
Men en statsminister som er notorisk løgnaktig.
Nei, det går fint.
Nei, det er han ikke så bekymret over.
Det er ikke så veldig.
Han har jo også talket det, vet du.
Han mener ikke å gjøre det bare uprecis.
Minner meg litt om en observasjon jeg hørte,
altså husker jeg ikke helt hvem jeg hørte
som kom med den.
Men la meg bare vandre litt ut i
en sånn tankerekke her.
Blir sikkert litt hakkete og litt sånn, for
jeg vet ikke om jeg har gjort den
ferdig.
Men jeg kan begynne med å referere.
Jeg lurer på om det kan ha vært
Kissin som snakket om den.
Vi har en menneskelig svikt ved at når
vi innser at noen har lurt oss, fordi
noen har vist oss at disse har løyet
for oss, så har vi en tendens til
i stedet for å bli mer kritiske, snu
oss og stole på de som viste at
de lurte deg.
Så gir vi dem den samme tilliten på
samme naive måte som vi var naive til
de andre.
Så lurer jeg litt på om pressen er
litt på samme måten, har fanget dem i
litt samme mønster.
De føler at det er så mange som
har prøvd å lure dem rundt i verden,
at de stoler veldig på Jonas, eller et
eller annet sånt.
Det er en eller annen logisk brist i
dette.
Det er en eller annen menneskelig mekanisme som
gjør at disse menneskene ...
En ting er at de er så dårlige
i det de gjør, men de tror jo
at de er gode på det.
De tror at de er flinke.
De tror at det de gjør er et
bra håndverk.
Det jeg sliter med, jeg er ikke sikker
på om jeg kjenner meg helt igjen i
analogien, men årsaken til det er kanskje at
...
Jeg vet ikke helt når de skulle ha
trodd at Støre ikke var leinaktig.
Det er ikke noen grunn til at de
skulle ha tilgitt i hans retning.
Nei, aldri noen gang.
Men det jeg lurer på er ...
Man biter ikke hånden som gir deg mat,
pressestøtte og så videre.
Og her lukter jo muligheten for mer pressestøtte
hvis de kan bli en del av denne
totalberedskapen i Norge.
Det må jo være verdt ...
Der tror jeg vi snakker noen hundre millioner
i tidskudd ekstra, for å drive med denne
beredskapsstellen.
Ja, og det er i hvert fall potensiale
for det.
Eller om ikke i rene kroner å høre,
eller kanskje det ikke er så mye, så
er det i hvert fall en måte å
elevere seg selv.
Og det er ikke noe tvil om at
journalister har et selvbilde som er litt ute
av synk med virkeligheten.
En forsiktig måte å si det på.
Og da er det jo fint å finne
sånne anledninger til å gjøre seg selv litt
ekstra viktig.
Men den folk som blir lurt, og så
blir de forklart at de har blitt lurt,
og så får de tillit til neste mann
som har fortalt dem at de har blitt
lurt, og så er de like ukritiske der.
Det er jo egentlig bare et sånt resultat
at man ikke tenker selv, ikke sant?
Vant til å høre på hva folk sier,
og så finner du igjen dem.
Du må finne noen å stole på, da.
Og så stole du på neste mann som
stiller med et brett, blendavitt smil.
Og det føles jo som pressen også er
i en sånn kollektiv ikke-tenkende.
De er i hvert fall ikke maktkritiske, som
de påbruker seg å være, i hvert fall
i festtaler.
Og den der manglende ettergangen av det som
burde vært støtteskandaler gjennom utenriksdepartementet siden i hvert
fall de siste 15 årene, ikke tatt tak
i, ikke populært å ta tak i, de
kunne ha avslørt i mye større grad den
der havvinnskammen.
Men nei, det er så PK å være
heia havvinn.
Ja, men her må vi ha noen ting
i bakhovedet.
De som pusher denne havvinnsbakka.
Forskjellige selskaper som har som jobb og holdt
på å reklamere for det.
Det er en kjent sak at de er
jo gjerne journalister fra før, og de jobber
gjerne, jeg husker ikke hvem det var, det
var en av de relativt oppegående, det var
han, Norges siste gode journalist, holdt jeg på
å si.
Husstad.
Så sa han at nei, det finnes journalister
som sitter og tar imot, bare tar imot
saker på mail, og bare bytter ut litt
navnet, og setter navnet sitt på saken, og
publiserer det, ikke sant?
Som er rene reklamekampanjer.
Og det funker jo for disse byråene og
det.
De sender inn ting som de bare får
på trykk, som det står, ikke sant?
Hvis du som journalist har publisert masse saker
på den måten der, får du kanskje ikke
så veldig lyst til å gå så veldig
hardt imot det narrativet du har lagt.
Nei, det kan du si.
Skal vi trekke fram en som i hvert
fall skriver greiene sine selv?
Det er vår venn Benjamin.
Fordi den saken vi egentlig lener oss på
her, når vi tar den vinkelen vi gjør
nå, er jo Benjamins sak fra et par
dager siden, i Inieter, hvor han går gjennom
det der totalforsvars, og banker seg på bryst
om hva er de så jævla viktige disse
journalistene?
Og ser sikkert en mulighet for litt ekstra
penger i kassa, og litt ekstra status, og
at de kan føle seg litt viktige.
Og den utmerket, det er rett og slett
en maktkritisk artikkel, men den ser på makten
i pressen, og deres bindinger til de andre
med makt i samfunnet, og det er liksom,
det faller dem utrolig tungt for hjertet, disse
medieelitene, at noen kritiserer dem.
Det er liksom ikke noe du skal holde
på med.
Nei, altså de har, det er jo en
sånn greie at, nei, pressen den skal kritisere
seg selv.
Pressen skal, vi har sånne systemer vi får
kritisere oss selv, så det trenger ingen andre
å gjøre.
Ja, og nå må vi huske at Benjamin
er ikke del av pressen, han jobber jo
i en blogg.
Ja, en statsstøttet blogg.
La oss også bare minne om da, mekanismen
i dette her, når dette menneske fra MDG
er ute, og begynner å foreslå at pressestøtten
skal følge medlemskap i redaktørforeningen.
Ja, som selv velger hvem som skal få
lov til å bli medlem.
Ja, og for de som nå ikke henger
med, da kan ikke vi hjelpe deg altså.
Da må du rett og slett ut og
lese deg opp og orientere deg i verden
og begynne å tenke selv.
Hvis du ikke skjønner hva som er problemet
med å lage private foreninger som styrer offentlig
støtte.
Ja, medlemskapsforeninger, det er jo ikke rett på
medlemskapet, det er ikke sånn at du kan
bare melde deg inn.
Det er altså så mange lag med portvåktere
her, og alt er innenfor og utenfor, og
vennetjenester, og det er helt kvalmende.
Og det at det er så mange i
dette samfunnet som er så blinde for disse
mekanismene.
Og jeg mener det eneste fornuftige svaret på
det, hvis du spør oss, er jo at
du må kutte ut denne pressestøtta.
Du kan ikke ha staten til å sitte
og dele ut penger til sine venner og
la være å dele ut til sine uvenner,
for det er det som skjer.
Ja.
Det er jo sånn det blir, det er
jo ferdig, og det er ikke noe å
diskutere engang, for det er ikke all insentivstruktur
i dette peker den veien.
Og hvis vi skal ta bare med en
liten ting, for det er jo retningslinjer for
denne pressestøtten, og det sitter et eller annet
utvalget og sånn, som selvfølgelig er utpekt av
de folkene som har venner og ikke-venner.
Men som det nå kommer frem i dag,
i den der IP-saken i utenriksdepartementet, med
støtten til IP, så er det jo en
fyr som har vært høyt oppe i utenriksdepartementet,
som er ute nå og sier, nei, det
ble ikke saksbehandlet ordentlig.
Det var helt klart, det var politisk vetat,
at herregjerdelaget skulle få støtte.
– Altså, hvis du jobber i UD og
sier press overifra, så er det ikke så
himla mange trinn opp til toppen der.
– Nei, nei, det er ikke så mange
trinn opp fra et departement til toppen.
Men jeg mener, disse mekanismene er så åpenbare,
og nå bringer jeg opp dette som eksempel,
for å illustrere problemet med pressestøtten.
Du må gjerne si at det er objektive
regler, og at det sitter en uavhengig komitee
som deler ut dette.
Piss, det er bare tull.
Selvfølgelig kommer det press overifra på hvem som
skal få, og hvem som ikke skal få.
Og det er jo til og med, man
er så så søvngjengere i dette, at rikspolitikere
står og sier offentlig, at nå må vi
gjerne få gjort noe med denne pressstøtten, for
vi må være medlemmer av redaktørforeningen, enheter skal
vi ikke ha, mens klassekampen skal ha.
Det er litt sånn, legg det ned.
Nei, du må legge det ned.
Det er det eneste du kan gjøre, hvis
du skal rydde opp i disse greiene her.
Du må ta bort håndingkrokene.
Og la oss bare nevne, at pressestøtten er
442 millioner, eller et eller annet sånt nå.
Pluss 7 milliarder til NRK.
Ja, pluss.
Det var noen plusser.
Så når vi sier fjerne pressestøtten, så er
det 7 milliarder til NRK, og 442 millioner
til resten.
Unnskyld, sa jeg feil.
424 millioner er det.
Ja, det gjorde det hele smeget bedre.
Ja, da sparte vi de 20 millionene sitt.
Ja.
Yes.
Hvor skulle vi fått inn dem fra, liksom?
Jeg har ting å bruke 20 millioner på.
Hvis de ikke hadde blitt råttvinnet i skatt,
merker jeg.
Men ok.
Det som er helt lattelig med pressen, er
at de benevner seg selv som uavhengige.
Det er de ikke.
Har de ikke vært på lenge.
De viser ikke i måten de agerer på.
Det er helt åpenbart ikke det, når du
ser på hvordan de finansieres.
Og det er ikke det, når du ser
hvordan de skriver.
Nei.
Jeg tenker at det er fasiten.
Ja, det er det.
Pressestøtten, når man ser hvordan media agerer og
opererer, jeg tenker at mange kaller det gjerne
den fjerne statsmakt.
Og de har virkelig blitt det.
De har blitt statens fjerne maktsenter.
Fordi de har en tendens til å gå
løs på alle kritikerne.
Og som alt annet i staten, så er
all makt i denne salen.
Ja.
Så pressen også er underlagt parlamentet.
Så fremfor å gå løs på, fremfor å
være kritisk.
De snakker veldig fint om det, å være
kritisk til politikere og bla bla bla.
Og det snakker de om i podcastene sine,
og det skriver de om i avisene sine.
Så når det virkelig begynner å bli noen
som begynner å bli heftig kritikk, så er
det sånn at enten så ignoreres det, eller
så går de løs på kritikerne.
Den som kritiserer enten pressen, eller som kritiserer
politikerne.
Akkurat i våre dager så heter han Helge
Lurås.
Ja.
Og det er nesten parodisk.
For det er så hadsk, og det er
så lite velvilje.
Og når du ser på hvordan de behandler
Støre, eller Jaglam, eller hva det er for
noe, så er det med så mye velvilje.
Det er så innstilt på at det finnes
en fornuftig forklaring.
Denne Epstein-saken, når den blåste, var det
første de gikk etter, det var Mette Marit.
Det var ikke Jaglam og Rød Larsen som
var ...
Det var ikke der den gikk først.
Det var ikke Børge Brende heller.
Det var ...
De gikk etter det mennesket som på en
måte var minst vesentlig for dem.
Og så tenkte de, det der Mette Marit
gjør, nå er det veldig mye på Terje
og Thorbjørn her.
Skal vi ta til han her Asle Torg
i stedet dere?
Ja, la oss prøve av.
Og så gjorde de det.
Ja.
Og de som gjorde det mest og har
måttet på klage å ta ned en dagsrevy
-sending, er jo selvfølgelig NRK med 7 milliarder
i pressestøtte.
Ja, 7 milliarder.
Hvor mye penger du vil bety ...
Du får ingen pluss eller minus på etisk
vurderingsredden av den grunn.
Det er altså ...
Og jeg fatter og begriper ikke at dette
ikke er mer gjennomsiktig for disse ...
Altså denne podcasten til Gjever, denne medieboble-greia.
Gjever og gjengen på lørdag presenserer på seg
selv mediekritikk-greie.
Og egentlig så syns jeg det er en
bra ting at de gjør.
Ja, men kanskje de burde tatt med noen
fra utsiden?
Ja, men det gjorde de også i form
av lure oss da.
Men han kom jo ikke dit for å
ha en samtale, han kom jo dit for
å få voksenkjeft.
Ja, og det gikk litt begge veier, må
jeg si.
Ja, altså det er ikke sikkert at det
lurer oss var interessert i å ta imot
voksenkjeft uten å svare.
Det kan jo hende at de ikke skjønte
bedre, men ...
Jeg må si, jeg syns den seansen endte
litt uavgjort.
Fordi lure oss er litt for tverr til
å virke sympatisk.
Og så tror jeg han har noen poenger
der som er helt gyldige.
Og så har Gjever og Steiro et par
poenger som er helt gyldige.
Men det går så i klinsj.
For de er så sikre på at de
har helt rett, hundre prosent Gjever og Steiro.
Men la meg ta en sak som pressen
i stedet ikke dekker.
Den også omhandler større.
Og det er denne søte lille Myanmar-saken,
som knapt får noen notiser.
Hvis pressen sier at vi gransker makta, og
så står de ikke på trappa og stiller
spørsmål på dette.
Hvis dere ikke gjør det, da gransker dere
ikke makta, og da presser dere ikke makta
til å snakke sant.
Det dere gjør da, det er å beskytte
den.
Jeg merker at hver gang jeg snakker om
dette, så denne Myanmar-saken bor ikke samme
sted i hodet mitt som pressekritikk.
Så det er kjempebra at du minner meg
på det hver gang.
Hva faen er det de holder på med?
Det mest naturlige i hele verden ville vært
at, i alle andre deler av verden, tror
jeg, jeg er ikke sikker på sånn er
i Norge og Sverige og Danmark, men jeg
tror til og med i Danmark ville dette
fått mer pess.
Men hadde dette vært i Storbritannia, så hadde
det ikke større vært statsminister lenger, hvis ikke
han lagt opp kjeften og la kortet på
bordet og viste at han var uskyldig.
Det er klart, hvis man i andre land
i verden hadde hatt statlige telefonselskaper som ble
pushet frem i internasjonal aktiv næringspolitikk av norsk
utenrikstjeneste, du sparer deg en del trøbbel for
ikke å holde på sånn.
Ja, det er veldig lurt å la det
være.
Men når du først gjør det, så kunne
det være lurt å ikke få uskyldige mennesker
henretta ved hengning, som disse folkene har klart
å få til.
Etter å ha blitt torturert.
Jeg skjønner jo hvorfor pressen ikke skriver om
det, for det ser jo ikke noe bra
ut.
Nei, det ser ikke bra ut i det
hele tatt, men hvorfor får du så lite
medieoppmerksamhet?
Fordi det ikke ser bra ut.
Du hører ikke hva jeg sier.
Men det virker som om pressen tenker at
dette ser ikke bra ut for oss å
skrive om.
Nei, det gjør det ikke nå, for nå
er det flere bøker etterpå.
Hvis jeg drev en avis, og ingen andre
tok den saken, så hadde jeg løpt med
den.
Da hadde pressen hatt noe å skrive om
Trond, nemlig at Trond er kontrasjonalist.
Ja, det hadde vært litt kjedelig.
Det er veldig interessetisk problematisk problem med Trond.
Dette er enkelt.
Det er bare å troppe opp utenfor statsminister
Bolind på morgenen og si at jeg har
noen spørsmål til deg om denne saken.
Du sier at anklagen her er at dere
har lukket øynene og latt tortur og henretningserverhenging
være en greie, og ikke tatt hvert deres
ansvar bevisst der.
Har du en kommentar til det?
Så hadde man ikke gitt seg med det,
ikke sant?
Men husker du før i tiden, før internettjournalistene,
så var det sånn at journalister møtte opp
med en mikrofon for å snakke med politikere.
Nå møter de bare opp hvis de blir
invitert.
Nå sitter de og sender mailer.
Jeg tror kanskje ikke det er helt måten
å gjøre det på, for da er det
bare å la være å smare på mailen.
Men tror du ...
Vi har snakket om det noen ganger.
Nå har du subjekt, og så er det
minerva, og så har du innretter, og så
er det dokument, og så har du en
hel underskog av småpodcaster som oss og andre,
som sitter og pludrer fritt om det man
vil.
Det er jo bra.
Men det er en veldig liten del av
mediekonsumenten i Norge som leser disse, eller hører
disse greiene.
Så det betyr jo at det store grosset
leser VG og Aftenposten og Dagblad og sånn.
Jeg skjønner ikke hvordan det er mulig at
Dagblad har en million lesere, men ok.
If they say so.
Ja, men jeg tror det er veldig mange
som lukker opp og bare scroller gjennom forskjell
på VG.
Og hører en siste nytt på flottfronten.
Ja.
Det er jo helt uforståelig for meg, men
ok.
Vi får se hva Staffrum gjør med det
konkursboet.
Det skjønner jeg ingenting av.
Nei, det skjønner ikke jeg.
Det er faen meg et skritt ned, altså.
Har han sagt opp, eller har han fått
sparket i denne avisen når han valgte å
gå til Dagblad?
Han er jo gammel nok til å pensjonere
seg, da.
Jeg fatter jo begripingen.
Og økonomisk, så er han jo, hva skal
vi si for noe, Gunnar Staffrum er økonomisk
overnivå-fuckerman, liksom.
Jeg vet da faen, men jeg tror ikke
han trengte penger.
Nei.
Men det føles litt som Stoltenberg som kommer
tilbake som finansminister.
Bortsett fra at jeg synes ikke Gunnar Staffrum
er så bra.
Nei, men du har lykkes med nettavisen, da.
For det må jo si at han har
gjort.
Han har fått nettavisen fra å være litt
useriøst tullemedium til å bli en av de
store avisen i Norge.
Ikke helt størst, men av en viss størrelse.
Du kan jo mene hva du vil om
kvaliteten på ting og bredden i nyhetstekning og
sånne ting, men jeg mener det er en
fungerende nettavis.
Og så går du til Dagblad som er
et synkende skip.
Nei, jeg hadde ikke mønstret på det skipet
der.
Nei, det er veldig rart, altså.
Hva er det jeg vil huske sånn?
Nei, han som var med som mønstret på
for å kjøre Dagblad ut i stormen og
senke det på bunnen av havets budden.
Ok.
Nei, men hva skal vi si?
Disse redaktørstyrte mediene, de ser seg selv som
dette bolverket mot sånn russisk og kinesisk desinformasjon.
Det er en nasjonalitet av desinformasjon som mangler
der, og det er norsk desinformasjon, eller i
hvert fall skjeve informasjon, for det er ganske
mye skjeve presstekning og ulike ting.
Men hvis man skal være litt stilmann for
dem, så er jo den ideen at kanskje
de faktasjekker litt bedre enn Facebook-poster og
sånn.
Når det kommer en AI-post, så er
det en eller annen journalist som faktisk har
brukt to timer på å verifisere og finne
ut av ting og sånt.
Men jeg har sett så mye kommentarfelt rundt
omkring både på Facebook og på X og
så videre og så videre nå.
Poster du en AI-video der, så får
du relativt fort beskjed om at du har
gått på en smelle post av AI-video,
fordi det er det folk som er i
stand til å finne ut av.
Ja, og jeg må si at liksom ...
Du er statssatte faktisk.
Ja, og det er ...
Ja, hva er det de sier?
De skal liksom beskytte demokratiet mot krefter som
skal splitte oss da, som nasjon.
Og man er jo ute etter denne ...
Vi må ha ...
Hva var det?
Vi må ha én virkelighet.
Ja.
Og det er jo rette ræva som friser.
Jeg kan komme på det og si at
ja, det er greit, men det blir ikke
deres virkelighet, derfor er det ikke min.
Ja, for det er litt det som er
greia, at da er det faen ikke de
folk som er pressestøtta for å skape virkeligheten
som skal styre hva den er.
Nei, det er liksom ...
Jeg sier det litt sånn på trass, fordi
problemet med å ha en sånn idé i
hodet om at vi skal skape én virkelighet
liksom som alle skal forholde seg til.
Det er en sånn der forsøk på å
grebbe definisjonsmakt på alle fronter, ikke sant?
Og vi ser hver gang hvor lett sånne
ting ...
En ting er at de liksom ...
Nei, dette skal vi bruke i forhold til
propaganda om Iran og USA og Russland og
alt mulig sånt nå.
Men vi ser jo hvor fort det bare
strøer seg nedover til helt andre ting, for
det er nesten alt som først og fremst
er verktøy, så bruker de det verktøy i
alle bærekanter og politikere.
De elsker nye verktøy som de kan bruke.
Og de siste ukene og månedene og årene
er jo bare evige, lange, svedvarende illustrasjoner av
hva vi gjør.
Kommer pandemi, nå er det plutselig vi kan
bruke masse penger, vi kan lage masse innskrengninger,
vi kan endre på lovveier.
Det viser seg jo at det var ikke
så lurt å bruke så mye penger da,
for det ble den jævla inflasjonen på.
Men det er det ene etter det andre,
etter det tredje, etter det fjerde, og de
misbruker det hver gang.
Pendelbordet de kan snuske til seg, så gjør
de det, og håndenkrukkemidler de kan lage et
fredsinstitutt for å få tak i.
Så funker jo det.
Så tar de det, og kan jeg få
en jobb av en kompis på Stortinget, så
tar jeg det.
Nå hørte jeg, og jeg skal ikke gjennomgi
kilden 100% her, og jeg skal ikke
si noen navn, det var noen som nevnte
at det er en av de som blir
veldig involvert i denne undersøkelsen av dette UD
-konglomeratet.
Selv har vært mottaket borti 200 millioner for
å drive sånn ekstern UD-forretning, ikke sant?
La oss minne om at Arbeiderpartiet ville at
stortingspolitikerne gjennom Kontroll- og konstitusjonskomiteen skulle granske
seg selv denne gangen, at det kanskje var
beste måten å gjøre det.
Det ville nok vært det.
Det ville nok vært helt...
Den samme Kontroll- og konstitusjonskomiteen som Arbeiderpartiets
leder nekter å utlevere dokumenter til?
Ja.
The very same.
The very same one.
De nekter å utlevere Burma-dokumenter til, ikke
sant?
Ja.
Det er det jeg...
Altså, hører disse menneskene på seg selv?
Det er jo faktisk bare en måte å
løse dette på, og det er at folk
slutter å stemme på disse folka.
Velgere der ute må bli seg bevisst nok.
Altså, til og med...
Når Elia Ørja-Seter har innsett det...
Hun var der for et par uker siden,
at det hadde kanskje Sylvi Listeik som statsminister
ikke er det dummeste, bare for å få
rødda opp litt i det her.
Du må faktisk få feid hele denne generasjonen
med politikere ut, altså.
Nå snakker vi om Høyre Arbeiderpartiet, så de
kan ikke fortsette.
Jeg kommer ikke til å stemme Fremskrittspartiet, men
jeg må jo si at sist jeg hørte
Sylvi Listeik i en debatt, så hørte jeg
at Øystein Sjøli hadde begynt der.
Fordi jeg sått og hørte politisk måte å
snakke Øystein Sjøli om energipolitikk og klimapolitikk.
Det var helt fantastisk å høre på.
Jeg kommer ikke til å stemme på henne
av den grunnen, men...
Nei, vi kommer vel ikke til å stemme
på Sylvi, noen av oss.
Jeg håper at han får sin påvikning på
flere flater der.
Øystein er et svært godt tilskudd til Fremskrittspartiet,
og av realistiske alternativer.
Enten så blir det Arbeiderparti-regering, eller FRP
-regering.
Sånn som ting ser ut nå...
FRP-metten til de lite høyre.
Ja, men det synes jo ikke Høyre fortjener
å sitte i noen regering.
Nei, men Høyre som støtteparti...
De har en sånn parlamentarisk grunnlag, at de
kan være sånn lite fiseparti på Stortinget, som
har lov til å stemme for budsjettforslaget.
Det er jo et sånt trinn i stigen
vår for hvor høyre skal den, er det
ikke det?
Jo, jo, jo.
Fra statsminister og regjeringsparti til lite støtteparti, parlamentarisk
grunnlag.
Det er liksom veien før de forsvinner ut
av Stortinget.
Målet må være helt klart Høyre under Sperrigrensen.
Og Arbeiderpartiet under.
Å, alle har Arbeiderpartiet under Sperrigrensen.
Ja, faktisk.
Screw!
Men skal vi oppsummere litt da, den der
pressestøttekonglomerat og hva dette er for noe.
Det er jo ren korporativisme, er det det
er.
Og det er et ord som vi nesten
er nødt til å begynne å bruke mer
i Norge.
Korporativisme, det henger veldig sammen med korrupsjon.
Ja, tilfeldigvis.
Det er veldig liknende ord, er en grunn.
Ja, ja da.
Korporativisme, ideen om at samfunnet er en kropp
og at hjernen som er Stortinget skal dele
ut og bestemme hva alle delene skal gjøre,
ikke sant?
Mussolini-begrep egentlig.
Faskismen i Italia var korporativistisk.
Men det er ikke dermed å si at
norsk system er faskistisk, men det er denne
ideen om at man behandler, alt skal fungere
sammen som en kropp.
Greit, den er ikke det.
Men la oss bare sånn for tankeeksperiment, hva
tror du hvis dette systemet forholdt til å
bare fortsette i 30 år til?
Har de da bikket over faskismen?
Nei.
I 40 år?
Nei, nå skal jeg være helt oppriktig med
deg.
Jeg er ikke litt bekymret over for en
gang at Norge beveger seg i noen faskistisk
retning med den politiske kasten vi har.
Det jeg tenker er at de kommer til
å bruke de samme verktøyene.
Ikke fullt ut og ikke på samme måten.
Det blir en sånn soft versjon av det.
Det blir en slags demokrati på toppen hvor
vi kan velge våre nye herskere.
Men at styringsalternativene dine blir så like, og
det blir så vanskelig å etablere noe utenifra
som kan konkurrere, at du reelt sett det
er ingen forskjell på hva du stemmer på.
Det er det jo ikke.
Nei.
Så det skipet har jo seilt ned for
mange, mange år siden.
Og så reviderer man valgloven en gang eller
to til.
Ja, og så har du stengt av tilgangen.
Alt er likt og tilgangen er det samme.
Og så bruker man disse små verktøyene med
alt fra aktiv næringspolitikk til privat-offentlig samarbeid.
La oss skille bittelitt på begrepene her.
Faskisme er en ting.
Korporativisme er en annen ting.
Det impliserer litt andre ting.
Korporativistisk er vi definitivt.
Aktiv næringspolitikk er det fremste virkemiddel.
Men den der trepartssamarbeid, det er mye greier
som inngår i denne korporativismen.
Mer og mindre alvorlig, og mer og mindre
skadelig.
Men det bør man ha saken av aktiv
næringspolitikk globalt.
Du begynner å bruke utenriksdepartementet for å lure
med deg andre europeiske land til å lette
på sanksjoner overfor det landet som er i
unåde, men som vi skal starte en big
business i.
Og så ender det opp med å få
folk hengt fordi du ikke aner hva du
driver med.
Job well done.
Ja, faen.
At pressen ikke er på dette er altså
så sprøtt.
Jeg tror kanskje at pressen må skjønne at
deres egen økonomiske forutsigbarhet som følger med denne
ideen om at de skal bli viktigere i
samfunnet, en del av totalforsvaret og en institusjon
for seg.
Og hvis de faktisk kan få futtet det
inn i noe lovverk, at de er så
viktige at de må ha noen spesialbehandling et
eller annet sted.
Få fortelle deg en ting, at det er
ingenting som er gratis her i verden.
Nei, det er ikke det, vet du.
Og så lenge dere ikke, for eksempel, dekker
Burma-saken på en ordentlig måte, så lenge
pandemien pågikk, så var det ingen av dere
som tørte å gå i rette med den
der lab-like greiene.
Altså gå i rette med at det ikke
var lov å si høyt.
Dere har sviktet fullstendig på havvinn og jernbane
og alt mulig skrot som politikerne heller ut
penger på og som er samfunnsøkonomisk galomatias eller
på mangling på kjernekraft eller hva det nå
er for noe.
Nå har det hjulpet de siste årene, men
Gud, hjelpe så mange år.
Vi har snakket om det, uten at noen
har, dere er jo bare gærne.
Det er jo helt irrelevant det dere snakker
om.
Apropos sånne galomatias ting, du fikk sikkert med
deg at jernbaneverket var ute og sa at
de måtte kutte en del prosjekter for å
spare inn penger.
Men det må de ikke lenger nå, for
nå har politikerne sagt at det er jo,
dere skal gjøre alle disse prosjektene til den
samme summen.
Og det skal dere klare innenfor det budsjettet.
Ja, men det går ikke.
Ja, ok.
Dere har jo kuttet prosjektet vårt.
Nei, det spiller ingen rolle.
Nei, sånn er det bare.
Det må være en sånn veldig rar greie.
Det er det, ass.
Nei, men du, skal vi si at det
var det for i dag, så får vi
se om vi våkner opp i morgen til
en virkelighet, eller om det fortsatt er flere.
Vi får håpe.
Skal vi bare ta en kjapp påmeldse på
slutten?
Ja, det kan vi gjøre.
Liberalaften.
Ja, den er litt flyttet på, den.
Ja, vi har flyttet den, fordi den landet
jo midt i påskeuka.
Da skal folk på ferie og kose seg
på fjellet og drikke øl.
Oslo er jo tomt.
Så vi har flyttet den til hele tirsdagen
før det.
Det er den 24.
Stemmer.
Og så får vi besøk av Sara Gavlin.
Og så skal du sitte og snakke med
henne.
Ja, det blir rett og slett live podcast.
Ja, vi skal vel kanskje ikke streame det
live, men vi skal i hvert fall bare
gjøre det.
Vi tar det i hvert fall opp live.
Vi tar det opp live, og så publiserer
vi vel ganske fort etterpå.
Det skal vi prøve å få til.
Det blir et litt annet konsept.
Jeg tror det kan bli et veldig bra
konsept, og så åpner det for flere typer
gjester, fordi at de trenger ikke å ha
et forberedt forelag, hvis de bare vil komme,
og passer for å komme og slå en
prat og snakke om noe.
Pludre litt om et eller annet aktuelt tema.
Og det aktuelle tema denne gang blir Iran.
Ja, siden hun er relativt godt engasjert i
Iran-saken.
Hun har vokst opp i Iran, og skriver
mye om Iran i nettavisen, skriver mye om
det på Facebook.
Hun var på debatten her.
Jeg vet ikke om du så det.
Nei.
Hun er ikke en dame du skal prøve
å snakke over.
Det er derfor jeg studerer det.
Det er derfor vi setter oss ned for
å prøve å snakke om det.
I hvert fall ikke hvis du prøver å
være ufin når du avbryter henne.
Hun vet å sette sitt skap på plass,
og det er noe jeg har satt stor
pris på.
Hun kommer, og hun skal sitte og pludre
med deg, og så skal jeg selvfølgelig ha
en mikrofon for meg selv som jeg kan
gå rundt og...
Plage publikummet.
Plage publikummet etter hvert.
Ja, men litt eksperiment.
Prøv et litt annet konsept enn sånn foredrag
på veggen.
Så ser vi om det funker.
Funker det, så skal vi sikkert gjøre det
igjen.
Og funker det ikke, så blir det mer
foredrag som det har vært før.
Hvis du utenforst synes det er ordentlig å
høre på podcast, så kan du være til
stede.
Nå får du muligheten til å være til
stede når det spilles inn, og hvis du
har noen spørsmål eller synspunkter, så kan du
til og med få komme med det midt
inn i dette her, så du får svare
på det du begynner å lure på.
Dette er et veldig bra konsept som jeg
synes alle våre lyttere burde ta en tur
innom for å se på.
Så skjønner jeg at det blir litt lang
reisevei for enkelte, men få billige hotell i
Oslo nå.
Finns det noe sånt som billig hotell lenger?
Nei, det har blitt så dyrt at...
Airbnb koster noe omtrent det samme for en
natt som det et hotell kostet for sju
år siden.
Så skal vi bare avsløre en annen hemmelighet
for våre lyttere.
Denne episoden, vi hadde planlagt fem segmenter.
Vi hadde planlagt fem sånne tema-bolker.
Vi har klart én.
Det er derfor vi alltid planlegger podcaster til
å være sånn 40 minutter, kanskje tre kvarter,
og så ender vi opp på...
Men i dag skal vi være litt flinke.
Jeg tror ikke vi kan fortsette.
Hvis vi skal fullføre det vi hadde planlagt
denne episoden, så blir det fire og en
halv time.
Ja.
Så da tror jeg vi ikke gjør det.
Ha en fortreffelig dag.
God aften.
Takk for at du hører på Sidelinja podcast.
Snakk gjerne om oss.
Lik, del og anbefale oss i podcast-appen
din, eller delta i kommentarfeltet på YouTube.
Har du ris eller ros, kritikk, forslag, spørsmål
eller noe annet, så finner du all kontaktinfo
på sidlinja.transistor.fm.