Velkommen til Sidelinja, podkasten for politisk hjemløshet.
Folk som liker å dyppe seg i svømbassinet,
og de som syns det er helt dårlig
å spise litt mat.
Rundt bord i dag, matvrak Trond Sørensen, svømmeentusiast
Arneidshagen, og meg selv, Vegard Nøttnes.
Hvor mange kilo med CO2 har dere spist
til frokost i dag, gutter?
Å, det er det ikke godt å si.
Akkurat frokosten kan ikke ha blitt så mye,
selv om det blir jo mye CO2 av...
Og jeg, og jeg også, Trond.
Her vil jeg anføre at jeg er en
karbonbasert livsform, og det ligger litt i sakens
natur, at det blir karbon inn, karbon ut.
Ja, jeg er jo glad i karbonrikk mat,
altså kjøtt.
Jeg ville jo egentlig hatt svaret deres ut
ifra antall kilo per kalori, egentlig.
Skal vi skille på et par ting her,
for det kan være litt riddig i utgangspunktet.
Vi er faktisk alle tre karbonbaserte livsformer, så
det betyr at det er en del karbon
i både det som går inn, og det
som går ut, og det man slipper ut,
og du puster ut igjen, og alt det
der.
Fair enough.
Det er den rene forbruks-sluttbruker-prosessen, skal
vi si det.
Og så er det jo et visst karbonfotavtrykk
knyttet til produksjonen av maten.
Og der er jo kjøtt litt tyngre enn
brokkoli.
Ja, men det kommer an på, for det
er ikke det hvis du måler det i
forhold til kalorier og energi du inntar.
Da jevner det seg faktisk ut igjen.
Nei, det er ikke riktig.
Jeg har lest noen oppsett på dette som
kommer på salathoger og litt sånne ting, for
det inneholder en veldig lite næring.
Jo, det kan du si, men det er
ofte så måles det ikke en karbonavtrykk per
kalori.
Da vil jeg tenke at sukker, det er
ganske mye kalori per karbon.
Kanskje vi må spise mer sukker og mindre
vanlige grønnsaker.
Men en sånn tommelfingerregel jeg har hatt i
hodet, og den er nok ikke veldig precis,
men det er at hvis du dyrker korn,
så får du et visst antall kalorier per
fotavtrykk.
Hvis du bruker det kornet til å fore
opp kjøtt, og det gjør du jo typisk
ikke, men du kunne tenkt deg at du
gjorde det, da mister du ti gangene i
kalorier.
Det å si at du bruker det typisk
ikke, det er både sant og ikke sant,
for du bruker ikke kornet, men du bruker
strånet.
Strånet som du har sett for å fore
opp kornet, det bruker du jo til å
fore kjøttfet med.
Men det er litt poeng med det, at
kjøttproduksjon er mindre effektivt per areal, hvis du
bruker det samme arealet til deg.
Men det som typisk er tilfellet, er at
du for eksempel bruker beitedyr, og hvis du
da bruker ikke produktivt jordareal, altså der det
bare vokser gress, eller du ikke får dyrket
korn eller sånne ting, så er det klart
at sau som går i fjellet, eller et
eller annet sånt, da har du jo en
ganske heldig karbonavtrykk på deg.
Og så har man selvfølgelig dette problemet med
fising, eller raping er det vel egentlig.
Du får noe metangassutslipp og sånne ting, men
da kan du bare tilsette noe bovær, så
blir det bra.
Og så bare for å ta med regnestykket,
kylling er den kjøttformen som er mest avtrykseffektiv,
altså mest effektiv omsetning fra plantemat til kjøtt.
Ja, for da tar du ikke med fiskeoppdrett,
ikke sant?
Nei, men fiskeoppdrett er jeg ikke sikker på.
Hvis fisken lever i havet, så spiser du
plankton og mye greier som ikke hadde kommet
til nytte uansett.
Ja, det stemmer nok det.
Men jo, utgangspunktet det er jo at …
Dessuten så er ikke fisk kjøtt.
Nei, det er derfor vi kaller de som
bare spiser fisk for pesketarianere.
De har sitt eget navn de jo.
Men jo, det er jo noen som har
en kalde konspirasjonsteori, og jeg har sett den
rundt omkring, fordi man høyere ønsker seg CO2
-merking av mat, sånn at du skal få
…
Sitte og se hvor mange tonn CO2 du
spiser opp for å bli feit eller holde
deg i livet, eller noe annet, i løpet
av et år.
Og så er jo teorien at dette kommer
til å bli koblet, og dette ønsket er
å koble det mot digital sentralbank, valuta og
nye sånn digitale ID, og at man da
skal begynne å legge begrensninger på folk, ikke
sant?
Du, nå får du ikke lov til å
spise mer, fordi du har brukt opp CO2
-kota di.
Og så er det sånn …
Det blir veldig mye konspirasjonsteori, sånn at noen
sitter og planlager dette.
Men verdtøyene, alle verdtøyene som trengs for å
gjøre dette, de er liksom, føler jeg, på
vei.
Og så er spørsmålet, hva tenker Eivind Trædahl
junior om dette her om 30 år?
Det er et godt spørsmål.
Du kan jo liksom tenke deg, ikke sant,
sånn som i Kina, hvor du har sånne
systemer hvor du får poenger for hvor god
borgere du er.
Skulle du tenkt deg et sånt system her
også, da?
Hvis du var veldig flink til å spise
mat som ikke bidrar til særlig mye carbonutskipp,
så kanskje du får litt ekstra poenger her
også, hvis du hadde tatt et litt annet
regime enn hva du har i dag.
Ja, fordi Lubna og Jeffrey vil jo gjerne
se hva vi skriver på Signal-appen vår.
Så vi liksom skal ha sånn virutuelt redaksjonsmøte
her i sidelinja.
Og jeg mener, det er jo bare med
gode hensikter, selvsagt.
Det er klart, vi kan få litt ekstra
poeng hvis vi omtaler redaktørstyrt medier i heldig
ordelag.
Ja, og vi er jo et tungt redaktørstyrt
medium selv.
Bare for å minne om, vi er jo
da tre redaktører til sted her akkurat nå.
Så det blir jo ikke mer redaktørstyrt enn
dette.
Men litt problemer her, og der kan vi
jo gå inn på hva er en konspirasjonsteori,
og hva er rimelige og normale og fornuftige
påtaler av uheldige regler.
Konspirasjonsteorien er jo gjerne der du tillegger ting
intensjon.
Du sier at det er noen mennesker som
har satt seg på et mørkt rom, og
de har planlagt dette ondskapsfullt.
Selvfølgelig, for det er der den konspirasjonen innebærer.
Men for eksempel, sivilbeskyttelsesloven.
Du kan på den ene siden si her
har de ment å gå full Hitler.
Eller så kan du si de har laget
mekanismer som Hitler vil være stolt av.
Og det siste er ikke konspiratorisk.
Det er faktisk bare å observere og beskrive
virkeligheten.
De har laget et helt elendig lovforslag som
brettiget kritiseres av vår venninne Moldemyr Høgberg.
Som kommer på Liberalaften ved Første Korsvei, nemlig
28.
oktober.
Klokken seks.
Foredrag fra syv på Café Jamsedam i Oslo.
Jeg har troen på et ganske fullt lokal
å være.
Ja.
Det er så fullt at det er dumt
å komme sent.
Så kom på Liberalaften, det er veldig hyggelig.
Det er øl, det er flink foredragsholder og
interessante foredragsholder.
Og superduper interessante folk å møte.
Du glemte en veldig viktig ting.
Det er en kjempeflott bar der som har
et kjempeutvalg av øl og veldig hyggelig personale
som veldig gjerne serverer deg øl.
Og de har også litt å spise selv
om det ikke er kjempeutvalg av mat, men
du kan få spise deg en halvveismett der.
Ja, det er en trivelig plass generelt.
Kom, kom.
Men det var et sidespor.
Men vi må jo minne om disse flotte
arrangementene våre.
Og det passte jo så godt å nevne
det.
Fordi det er da ikke konspiratorisk å peke
på at regelverket er ræv.
Og CO2-merkingsregelverk.
Når du skal begynne å måle og veie
maten du spiser og ting du er avhengig
av og du skal begynne å moralvurdere det,
så er det fort gjort å komme inn
på noen gærne spor.
Det første problemet med dette er jo hvordan
du måler ting.
Fordi jeg fant meg også ganske politisk.
Min bekymring er at når man legger alle
verktøyene og lager alle verktøyene i kassa, så
er det ikke det at de er laget
med et formål om.
Men når først verktøykassa er der, og alle
verktøyene er der, og du kan bruke de,
så må du også stole på at ingen
i fremtiden ender opp med å bruke de.
Og jeg ser for meg at noen kan
bli ekstremt klimagerne i år 2045, eller 50,
eller 60, eller noe sånt.
Vi nådde ikke klimamålene våre for 2050, så
det er helt krise.
Det er kommet til 2053, og nå står
kloden i full brand, og alle værmeldinger er
i dyp rød farge for hele kloden.
Spidsformulert, bare sånn hvis noen skulle prøve å
klippe.
Men hvis alle disse verktøyene ligger der, så
er det kanskje ikke så rart og unaturlig
at noen begynner å koble og si at
vi har jo tilgang til å styre noe
av hva folk bruker pengene sine på med
makt, så vi kan måle hva hvert enkelt
menneske bruker og slipper ut av å gjøre
alle disse tingene.
Da er det kanskje ikke så rart om
man plutselig begynner å pushe en del sånne
grenser som i dag ville være sånn.
Hvis noen tenker det, så sier du at
det er en konspirasjonsteori.
Nei, det er det faktisk ikke, og la
oss minne om vi hadde, det var en
sak for et år eller to sier jeg,
men der varehandelen avviste å utlevere informasjon om
hva som stod på kassalappen til hver enkelt.
Fordi det var de litt giret på å
få ut.
Det var faktisk en arbeidsplass SSB som gjerne
ville ha alle de bongene.
Nettopp.
Var det du som ba om det, eller
var det kollegaer?
Det var ikke meg personlig.
Skulle ønske det var det, for da har
ikke det sagt at, sorry guys.
Men her er jo hele poenget.
Alle skjønner at SSB ikke har tenkt å
misbruke informasjonen til noe annet enn å få
ut nyttige ting, fordi det er interessant å
se på.
Og forbruksmønster, og Gud hjelper så mye bedre
vi kunne måle og forutse og analysere ting,
hvis vi har denne informasjonen.
Og når de da først har informasjonen, så
er det jo veldig lett for næringsdepartementet å
tenke at SSB sitter jo på denne informasjonen.
Hadde ikke vært kjekt hvis vi hadde den.
Den er jo allerede hentet ut.
Så hvilken skade er det at vi også
kan analysere på basis av dette?
Ikke sant?
Du går et steg lenger, og så er
det vanskelig i forkant å se helt hvor
den veien ender.
Og så får de tilgang på det, og
så sitter disse sitter propagandaminister Jeffrey i kulturdepartementet,
og så tenker han at han, kollegaen min
i klimadepartementet, han er jo ute etter å
få ned CO2-utslippene, og nå har vi
mulighet til å klassifisere, vi kan jo gruppere
etter CO2-utslipp, for det har vi pålagt
i en eller annen tenkt fremtid.
Varehandelen, og at det skal ikke bare være
et beløp nederst på kasselappen, det skal også
være et klimaavtrykk, for eksempel.
Så kan du begynne å samle sammen klimaavtrykkene
i propagandadepartementet for å gi det til klimadepartementet,
sånn at kanskje du får annen skatt hvis
du kanskje får individualisert skatt basert på...
Ja, du vet at i disse tider hvor
det skal være skatterlotteri, så er ikke den
tanken så veldig fjern.
Nei, og så har jo du brakt opp
et poeng, Ron, som er at det er
jo ikke bare dette man vil digitalisere og
ordne med, det er jo noen sånne digitale
sentralbankpenger også.
Hvis du plutselig begynner å få noen sånne
valutatyper som hvor alt blir sporbart hele tiden,
alle steder, altså kontanter slutter å eksistere, det
er ikke anonyme betalningsmidler lenger noen sted, plutselig
alt mulig å spore, alt mulig å ta
ut.
Og en ting er at politiet kan jo
tenke at det har vært veldig kjekt å
se forbruksmønstre til han her Arne, for vi
driver etterforsker noen fartsovertredelser i nærområdet hans, og
så finner man ut i den sammenheng at
karbonavtrykket til matvrak Arne er 17 kilo over
norm.
Og da kan vi jo, for vi har
jo virkemidlene, da kan vi jo strupe bankkortet
til Arne i en uke, så han liksom
kjøper mer grønnsaker og mindre kjøtt, for eksempel.
Jeg tenker også litt sånn at dette er
jo vi kan anlegge det litt mer som
pragmatisk ståsted også, det er jo ikke sånn
at du behøver å tenke hvor galt ting
kan gå hvis du bare lar prosessen gå
lenge nok.
Men det er jo også sånn at jeg
tror vi kan føle oss veldig trygge på
at du som konsument av matvarer kommer ikke
til å ha noe egentlig innvirkning på klima.
Din innvirkning er fullstendig negligerbar.
Og dermed så kan du si at det
er egentlig litt begrenset nytte da, av å
CO2-merke matvarer.
Men det er jo litt sånn at du
påfører produsentene litt kost av deg for å
holde styr på disse tingene og få dem
på merkingen.
Men det er fristende å si at det
er et karbonavtrykk knyttet til merkingen.
Men jeg tenker jo at man altså på
makronivå vil man kunne påvirke hvilke varer som
oppsettes.
Det kan man.
Det vil jo være fordi hvis du ikke
får kjøpt biff, jeg ikke får kjøpt biff
og Vegard får kjøpt bare 50 gram med
biff, så blir vittespørselen etter biff mindre.
Det er helt klart.
Det vil jo da være målet, ikke sant?
Men ved å ramme hver enkelt innbygger det
vil jo være verdt det å gjøre det
på.
Ja, selvfølgelig.
Jeg vil bare gi cred til de store
kjedene.
Fordi Norgesgruppen sa veldig hardt nei til å
utlevere den informasjonen.
Fordi det var ikke bare at de ville
ha kassalappen, de ville jo ha tilgang til
kunderegistrer og sånn typ tromf greier, ikke sant?
Og dere sa bare nei, det får dere
ikke, og hvis dere sier at dere skal
ha det, så legger vi det.
Avvikler vi tromf, da får dere ikke det.
Det synes jeg faktisk var røddig av Norgesgruppen.
De kunne fint gitt etter der og fått
litt goodwill.
Nei, de satte et principielt standpunkt, dette skal
ikke vi drive og samle inn på vegne
av norske myndigheter.
Ferdig.
Og det som det illustrerer jo etter mitt
syn i hvert fall, litt manglende gangsyn i
dette tilfellet i SSB.
Fordi man ikke helt ser rekkevidden av det
man ber om, og det er veldig hendig.
Det er jo ikke noe vanskelig å se
den faglige interessen av det.
Men jeg må jo si at jeg sitter
på andre siden av rapporteringsbyrden som kommer fra
SSB og andre offentlige organer.
Og jeg må jo si at jeg av
og til tenker at her har man ikke
tenkt særlig nøye gjennom nytten av det man
får ut, og byrden man påfører bedrifter.
Jeg hadde et helt absurd eksempel en gang,
fordi jeg sitter og rapporterer inn på om
det er NAV eller hvem det er som
er interessert i det.
De vil gjerne vite hvor mange ledige stillinger
man har.
Og det er jo ikke alltid så godt
å si spesielt når du har satt opp
uten å ha stillinger.
Du sier at ansvaret ligger på en gitt
leder, du har et budsjett.
Du har ikke ledige stillinger, du har et
oppdrag og et behov.
Og så er det opp til den lederen
å ansette det du trenger for å løse
oppdraget.
Sånn i teorien i hvert fall.
Og så kommer det likefullt disse og lurer
på hva har du av ledige stillinger.
Da må du se på hva har du
lyst ut.
Men på hvilket nivå er det de ønsker
å se dette?
Jo, de ønsker å se det per såkalt
bedriftsnummer, som jo er en helt absurd måte
å se det på fra vårt ståsted.
Fordi bedriftsnummer har et formal krav på seg
at det skal være en unik adress og
en unik aktivitet etter et gitt kodeverk.
Jeg kan jo skjønne hvorfor rapporteringsmyndigheter setter opp
det sånn.
Det gir jo ingen mening for oss.
Det er jo ikke sånn at vi sitter
og gjør at regn skal basert på bedriftsnummer
som vi har på sykehuset så er det
kanskje 125 av de bedriftsnummerne.
Hvis vi ikke organiserer virksomheten etter det, og
i hvert fall ikke stillingsutlysninger, så er det
mulig å trolle seg tilbake.
Men i hvert fall du ender opp med
at kvaliteten på disse datene blir så dårlig
at jeg synes ikke jeg kan sende det
fra meg.
På et tidspunkt så ringer jeg inn til
saksbehandler som er ansvarlig for dette.
Så sier du at det er bare så
du er oppmerksom på kvaliteten på de datene
vi leverer på.
Dette kan ikke bli særlig bra, eller det
blir egentlig rett ut ganske ræva.
Jeg vet rett og slett ikke hva jeg
skal fylle ut for å være rettvis.
Dette er jo et krav som kommer inn.
Hvis du ikke leverer dette innen utløpet av
kvartal så blir det dagbøter, som er seriøse
greier.
Så snakker vi med saksbehandlere og sier kan
du ikke bare fylle ut det du har
fylt ut sist?
Ja, det blir jo feil.
Men fortiden står i sammenhengen.
Hva kan du si?
Med lovens makt og straffsanksjoner og dagbøter så
er det bare piss.
Ja, klart det.
Det er provoserende, faktisk.
Det er sånn ordentlig provoserende, fordi du legger
en sånn vanvittig bilde på.
Og disse tingene, en ting er Oslo Universitetssykehus,
der jeg jobber med 25 000 ansatte og
det er masse stav som kan gjøre alle
mulige tulloppgaver hele tiden.
Det er ikke noe rart man gjør tulloppgaver,
fordi man får så mye tulloppdrag.
Og så kommer du da ned til den
bedriften med 4,3 ansatte.
Hvor den 0,3 er den som fører
regnskapet og skal følge opp alt administrativt og
alle mulige offentlige lovkrav og regler.
Jeg husker jeg hadde jeg satte opp et
sånn limited-selskap en gang.
Bare for når du skulle lage noen sånne
konsulentgreier, ikke sant?
– Du og meg, Vegard.
Du og meg.
Jeg har også hatt det.
– Ja, sånn brittisk, men nuff i Norge
da.
Ok, men da får du innrapporteringskravet til og
da liksom ikke at det er noe kjempeproblem,
for du får noe alltid fylt ut og
sånt, men jeg måtte da rapportere på hvorvidt
vi forurenser til ytremiljø og lokalforurensning og det
ene og det andre og det ene er
at man er noen belest nok til å
skjønne hva de mener med det og at
det ikke er så kjempeseriøst.
Så jeg tror jeg i alle årsrapportene jeg
har sendt inn for det selskapet så skrev
jeg at virksomheten forurenser ikke det ytremiljø utover
styremedlem Eiklands betydelige flatulensproblemer.
– Ser man det?
– Det var ingen som reagerte på det
selvsagt.
Det er jo bare en flinger til dustete
rapporteringskrav, men det betyr jo at det er
ingen på andre siden som bryr seg heller.
Men du har like fullt disse kravene og
du skal sitte og fylle ut den der
papirmølla og i verste fall så hadde noen
lest det på andre siden i tillegg.
– Så vakker det på seg.
– Red tape.
– Men jeg hadde også lyst til å
holde det med, hva er det du kommuniserer?
For jeg holder på med at du som
konsument har egentlig ingen påvirkning på klimaet i
verden med hva du spiser eller ikke spiser.
Men samtidig så kommuniserer du litt til folk
at her gjør du en viktig jobb for
klimaet.
Det gjelder å redde klodene.
Det er jo en del folk som ikke
er helt som har det gangsynet.
Som plutselig vil endre adferden ganske mye.
Gå og velge.
– Jeg tenker at hvis vi plutselig på
et eller annet tidspunkt endrer opp med statsminister
Simon Robotstøl og fire statsrådere fra Extinction Rebellion
så her tror jeg vi skal krysse våre
fingre og tenke at sannsynligheten der er ganske
lav.
– Jeg håper det, men på den andre
siden så var jeg veldig, jeg har så
ikke formatet vi skulle få kommunister på Stortinget
heller.
– Nei, det er ikke slik.
– Nå har vi de to former på
det røde og grønne.
Det burde bli mange av de.
På et eller annet tidspunkt så kan det
enn at et av disse partiene får inn
en liten statsråd på et eller annet nivå.
– Ja.
– That'll be the day.
– Ja.
– Men neida, vi får se.
Men det er liksom den verste klimagalskapen føles
jo som har lagt seg litt rand.
At det begynner å komme realismen inn selv
i statsbudsjettet nå.
Det begynner å kutte i de mest dustete
tiltakene.
Jeg tror fortsatt haven skal man fortsatt ha,
men det er liksom skippstunnel og batterifabrikker og
noen greier som begynner å ryke da.
Fordi man ser at dette er fullstendig koko.
– Ja, men jeg vet ikke om du
fikk noe som liten sånn, apropos klimagalskapen og
energi.
Han godeste Ness, han hadde jo en fyr
inne på besøk fra FRP.
– Åja, det var en utmerket episode.
Han var flink.
– Ja, han...
– Dette var Marius Aron...
– Marius Aron, også husker jeg ikke hva
han heter, det burde man jo egentlig...
– Ja, den episoden er verdt å få
med seg.
Det var en svært interessant, innholdstett, kunnskapsrik prat
fra en energipolitiker som visste hva han snakket
om, og som en gang kun skulle ha
sluttet å være energipolitiker.
– Ja, nei, han skal jo finne annet
sted.
Det var da jeg skjønte at han var
i en del av FRP, ja.
Vi har en fyr som ble dritflink på
dette, da flyttet han til noe annet.
Da kan han være flink på det også,
men...
– Ja, da.
– Nei, men det var jo bare evnen
til å formidle på en klar og fornuftig
måte.
– Ja, men han forteller en...
– Marius Aron Nielsen, er det ikke det?
– Jo, men han forteller en sånn liten
anekdote fra han hadde vært i Tyskland, og
det var en sånn politiker, bla, bla, bla,
hvor de hadde liksom sittet der og snakket
om det.
Nei, altså, dette tyske energiveldet.
Problemet med det var at de ikke hadde
gjort nok, og hadde ikke gjort det stort
nok og fort nok, og brukt mer ressurser
på det.
Det var liksom det store problemet.
– Ja, selvfølgelig.
– Det var ikke det at det var...
systemet var ikke feil, det var bare at
de hadde ikke bare satt seg hardt nok.
Og han hadde jo sittet og hørt på
disse menneskene ganske lenge, han hadde litt sånn
respekt for dette.
Det var byråkrater og politikere, ikke sant?
Og så stiller han spørsmålet.
Til slutt.
«Hva sier ingeniørene?» «Nei, det er politisk
enighet som får ansvar, og så er det
større...» «Ja, ja, det var ikke det jeg
spurte om.
Jeg spurte hva ingeniørene sier.
Nei, de var skeptiske.
Det er litt sånn jeg føler at dette
systemet fungerer, da.» «Nei, nei, det er jo
galskap, altså.» «Apropos galskap, forresten så tror jeg,
bare som du har sagt det, han Marius
Nilsen der, han tror jeg faktisk er en
av få FRP'ere som jeg kunne tenkt
på å sette ned i en stol her
og sitte og snakke med.» «Ja, ja, men...»
«Kanskje vi skal snikeinvitere han på Liberale Aften
og så lurer vi noe mer på podd
derfra?» «Nei, det er ikke...
faen, det var en vidde.
La oss bare gjøre det en gang og
notere oss det.» «Men du, trondgalskap og slikt,
har du noen tips til hvor Arne kan
dra og svømme?
Hvor det er mye ledig kapasitet?» «Boda!
I Boda har det veldig mye greier.» «Ja,
vi har i hvert fall historie på Boda
nå igjen.» «Ja, det er samme kommune med
nytt kulturhus og den der i flyplassen.
De har også svømmehall, viser det seg.» «Men
for å være felt, de har nå en
ordfører som driver og rydder opp i økonomien.»
«De har faktisk det.» «Kan det være fordi
at det var utvunnet?» «Ja, det var
ikke noen annen mulighet.
Boda har ikke gått om for morsomme historier.
Men la oss ta bakgrunnen for svømmehall-historien.
De skulle ha ny svømmehall og prosjetterte etter
alle kunstens regler.» «Nei, altså, de skulle bare
bygge ut med et nytt basseng i den
eksisterende.
Et svært og flott basseng.
Og da fant vi ut at hvis vi
bygger et stort og flott basseng, da får
vi så kjempestore besøkstall.» «Nei.» «Skulle vi tatt
tallene?
Fordi de budsjetterte med budsjett på 110 mil
eller den størrelseslangen.» «Ja, det var planen for
å bygge et nytt basseng, og så endte
det opp med å koste 450 millioner i
stedet.» «Fort gjort, vet du.
Det er jo så mye...» «Jeg er født
opp hos Lørskog, jeg vet alt om budsjettbrekker.»
«Nei, så det må vi nesten slippe unna
med.
Men det de så for seg var vel
å få 70 000 besøkende eller noe sånt.
Og da har det vel ordnet seg, tenker
jeg.
For da har de jo noe inntektsid på
dette.» «Ja, og så kom det bare 5
-5,5 tusen.» «Å da!
Da går ikke regnestikken opp i det hele
tatt.» «Så du firer dobbelt prisen, og så
får du en tolte del av de besøkende
du forutsatte med den opprinnelige budsjetterte prisen.» «Det
blir litt som en formuebane, om hundre år
er det hele glemt.» «Ja, det blir ikke
billig å være akar.» «Jeg har en sånn
snodig misstanke om at her har man satt
opp noen tall for besøk, for eksempel.
Sett man opp tallet, så er det ingen
som egentlig gjør noen sånn...
Hva stemmer disse tallene?» «Ingen som tør,
tør, tør å reise seg opp og si
«Er ikke det litt tøyt, det anslaget?»
«70 000, hvor mange innbyggere har vi i
Bodø?
Tenker vi at alle de skal bade én
gang?
Tenker vi at 10 prosent av de skal
bade sju ganger?
Hvordan ser vi for oss at det skal
bli 7 000 besøk her?
Og så er det jo relativt enn at
de som kommer og besøker mye, de kjøper
jo billetter som er billigere, for de kjøper
kanskje klippekort eller rådskort, og så inntektssiden på
det blir mye lavere.
Jeg tror ikke disse menneskene klarer å regne
og tenke gjennom sånne ting, eller kanskje ikke
har lyst til det, for hvis vi gjør
dette her, så blir det ikke noe svinnebasering.»
«Det er lett å ønske seg ting, vet
du hva?
Når man ønsker seg noe skikkelig mye, så
er det sånn at du kan begynne å
tro på at det stemmer også.
Det minner jo litt om noen av disse
småpartienes forhold til sperregrensen.
De hadde veldig tro på antall Norgesdemokrater som
trodde at de skulle få 5 prosent.
Det var ikke en ubetydelig antall, det er
få som trodde det.» «Det var helt merkelig
å se på, men man kjenner det jo
igjen, den der bobletenkningen og lever i sin
egen...» «Skal si at den bobla de levde
i, den var verre enn den som jeg
så noen gang i livet.» «Ja, vi var
aldri der, Coco, men...» «Der var det noen
som drømte om kanskje å få 2 prosent.
Det...» «Hos oss?» «Ja, jeg så noen
som drømte om det.» «Ja, de ble ledd
ut ganske kraftig.» «Ja, og de fikk bare
beskjed internt om at det er redust.
Det vi drømmer om er en prosent der.
Det hadde vært fantastisk.» «Ja, det hadde vært
helt absurd.
Jeg husker jo at hvis noen sa 0
,5, så kom for eksempel Martinsen og sa
«Nei, 0,3 blir jævlig bra, men jeg
tror på 0,1.» «Ja.» «Jeg tror det
er litt den samme bobla som fører til
at man bygger store svømmebassenger med høy standard,
og tenker at dette blir så flott og
det ligger så fint, fordi det er så
perfekte mål på dette svømmebassenget.
For de har olympiske mål med alle de
toleransene de trenger, og da kommer folk og
bader.» «Det blir så bra, ikke sant?
Hvem er mot bra?» «Ja.» «Jeg er
for alt som er bra, mot alt som
er dårlig.» «Alle som bare er der for
å svømme og for å trene litt, eller
alle som er der for å bade, de
driter noe i om det er en tiendels
millimeter avvik i lengderretning, ikke sant?
Men det å få den toleransen på en
tiendels millimeter i lengderretning og diagonaler og alt
mulig sånt nå, den koster penger!
Den er dyr!
Jeg har jo tilfelligvis en far som har
drevet bygd masse sånne svømmeballer, eller gjort kasser
med svømmeballer for de slagte i og målte
ut og sånn.
De var flinke på det, ikke sant?
Og det er jo det store spørsmålet, klarer
vi å måle til å få dette riktig?
Og det er dyrt!
Det er dritdyrt!» «Det er jo fristende
å stille seg spørsmålet, hva løsningen på dette
hadde vært?
Fordi man får jo inntrykk av at disse
budsjettsbrekkene og overambisjøse velferdsprosjekter i kommunene bare skjer
igjen, og igjen, og igjen, og igjen.
Det er jo fristende å foreslå at disse
kommunene egentlig trenger sin egen millei.» «Det synes
jeg er nærliggende å svare ja på!»
«Ja!» «Jeg tror altså alle, alle land
og kommuner trenger sin egen millei.
Det er en kjennskjæring!
Det burde vært et verdensom spørsmål!» «Og
det landet som trenger det aller mest er
Argentina, som går til valg om en uke.
Ikke fra når denne episoden går ut, for
det er 6 og 20.
oktober, at det er ja, det er vel
sånn deputiesvalg.» «Ja, sånn mellomvalg kan man ordne.
«Ja, og det er vel forseter i parlamentet.»
«Det stemmer.
De har litt sånn rar måte å velge,
for de har, de bytter ikke ut alle
parlamentsmedlemmer samtidig.» «Nei, samme opplegg som i USA.
Du bytter ut en liten gjeng hvert valg.»
«Og det tror jeg, valg hvert andre år
og så sitter de, jeg tror de sitter
i seks år eller noe sånt der også.»
«Og de lurer på om det er noe
sånt.
Så sist da Millet vant presidentvalget, så fikk
han likevel bare sånn 10-12 prosent i
parlamentet.
Fordi selv om han liksom vant, hva var
det for noe?
30-40 prosent oppslutning.» «Ja, så er det
forskjellig.» «Så var det bare for en tredjedel
av parlamentet.» «Ja, ikke sant, for de har
jo forskjellige valg, ikke sant?
Presidentvalg og parlamentsvalg, og så har de jo
to kamerier da, i tillegg.
Men denne gangen så kan vi jo være
sikre på at Millets parti, Libertad advance, kan
komme til å få flere flere seter.
Og det har jo egentlig vært klart veldig
lenge, men på den andre siden så har
det jo vært en, du har hatt denne
skandalen som har gjort at oppslutningen rundt Millets
parti har avtalt en del.» «Og denne skandalen,
det er jo da ikke Millet, men Millets
søster.» «Ja.» «Og det blir...» «Harina.» «Det blir
litt for nære.
Og det som straffer velgerne, og det er
jo for slutt en bra ting at de
straffer også.» «Ja, fordi hun er jo stavsjef
for den, er det ikke det?» «Jo
da, jo, det stemmer det.
Jeg tror vi burde kanskje...» «Og det er
jo en ulykkelig supervurdering.» «Vi burde kanskje gjengi
akkurat hva som er sakens kjerne, og det
er at det har vært sluppet lyd...
lydfiler, som...
det påstås at viser at Millets søster får
kickbacks på offentlige medisinkjøp.
Og det er jo ikke greit.» «Nei, det
er ikke litt greit engang.» «Sånn at du
kan si at vi vet jo ikke egentlig,
også dette er jo ikke noe som har
vært i noen rettssystem, sånn at vi vet
jo ikke hva som...
hva som vil være utfallet da, på en
slik sak.
Men i hvert fall så har det ført
til at Millets oppslutning har falt ganske betydelig
nå som viste seg i et lokalvalg i
Bålens Eieris.
Og det har i sin tur ført til
veldig kraftig negative reaksjoner i finansielle markeder, for
man tror kanskje at det var det for
Millet og det var det for den politikken
denne gangen.» «Risikoen for at han ryker i
neste valg er større enn det den var
tidligere.
Det er vel enkelt.» «Så derfor så er
det et veldig spennende valg denne gangen.
Og for det er klart at det som
er med Millet er jo at han...
en ting er at han står for en
bestemt politikk, men han blir også tydelig innvalgt
som en kar som står i kontrast til
tidligere korrupte politikere.
Så hvis han er stained av søsteren sin,
så...» «Hvis han har med seg korrupt søster
din og gjør henne til stabsjef, så ser
det ikke så bra ut.» «Det ser ikke
bra ut, nei.» «Det stemmer.» «Og så er
ikke denne saken ferdig enda, så vi får
nå se hvordan den arter seg og hva
som faktisk kommer ut av den.
Og jeg tenker sånn at hvis hun har
gjort det, så tror jeg ikke at det
er noen som blir mer forbannet enn Millets
her.» «Nei.» «Så er det en fyr jeg
ser for meg er så prinsipiell at han
kaster sin egen søster i fengsel, så er
det faktisk han.» «Ja, eller lar rettsvesenet gjøre
det uten å krype inn eller et eller
annet sånt, da.
Men...
Jeg har jo da vært en tur på
polymarkets for å se hvordan bettingmarkedene ser på
Millet, og nå har jeg skin in the
game, så jeg har satt noen dollar på
at Millets parti vinner flest seter.» «Flest seter,
ja.
Det er topp.
Det er bra.» «Ja.
Og da jeg satte veddemålet, så var oddsen
70 prosent i min favor.
Og i skrivelsesnakkende stund, så er det 64.»
«Ja.
Det er ikke voldsomt en gang, da.» «Nei,
da.
Og vi får se.
Nå er det jo bare...
Hva blir det?
Syv-seks dager til vi får facit.» «Ja.
Nei, syv.
Det er neste søndag, er det ikke det
?» «Ja, det kan det være.
Seks og tyve er jo søndag.
Ja, og så går denne episoden ut på
torsdag, kanskje.
Ja.» «Vi kommer fylde tilbake med en dekning
av valget, da.» «Det skal vi definitivt gjøre.
Vi snakket vel om for en stund siden
at det er nesten som vi burde hatt
valgbake på valgmåten i Argentina.
Det hadde faktisk vært litt gøy.» «Hvis vi
bare får til en dra dekning av hendelsen,
jeg vet ikke hvor lett det er å
få til...» «Nei, altså, det er jo litt
sånn tidsforskjell, så det kan jo hende at
valgnatten i Argentina blir valgdagen her.
Ja, ja, ja.
Så det kan hende det blir litt glønte,
men vi skal jo i hvert fall si
noe om det når valget er over og
avgjort.» «Ja.
En interessant bevegelse det virker som om Millei
har investert mye i forholdet til USA.
Og her har jo USA vært på balen
med en slags støttepakke, da.
Altså, i førstehønden var det for den argentinske
pesoen, og sånn at man sier at amerikanske
myndigheter kan støttekjøpe pesos, men også muligheten for
å kjøpe argentinske statsobligasjoner, så for å holde
det markedet stabilt.» «Altså, jeg så noen norske
aviskommentatorer, de tenkte at det var bare tull,
det var bare sånn kompiskjøp, ifølge norske kommentatorer,
men dette handler jo faktisk om storpolitikk, fordi
USA ville ikke ha Kina inn på den
siden der.
Og det er jo egentlig ganske logisk.» «Ja,
men det er et interessant poeng, det du
sier, det er jo også såvidt jeg har
forstått på nyhetsmeldinger, så har Trump krevet at
Millei dumpe den avtalen han har med Kina,
som er, må si, forsåvidt lignende, men som
er av i mye mindre skala.
Men ellers så er det en kommentator i
Aftenposten som har vært og hun heter Rakel
Haugenstrand, som er og fremstiller Millei som en
sånn magatype, som har blitt veldig upopulær, som
får kastet stein etter ham og sånn, og
jeg tror på en måte det var ikke
så veldig innsynsfullt.» «Aftenposten i våre hjerter.» «Ja,
ikke sant?» «Det er jo en ren
tullavisplitt, altså.
Jeg så denne artiklen, og så leste jeg
den, og så var det sånn, har han
virkelig tapt så mye oppslutning?
I samtid med at folk har blitt så
upopulære, så gikk jeg igjen, så sjekket jeg
oppslutning, og så var det sånn, kan vi
se, han har mistet to prosent, ja.
Nei, men, det var det.
Og så, og det var en studie hvordan
dette var første gang en norsk presse hadde
lyst å skrive noe om argentinsk politikk på
over et år.» «Ja, kjemperørt.» «På nesten to,
og så var det sånn, fordi nå fant
de noe negativt til å kunne skrive, mens,
og nå prøvde de liksom å male billetter,
det går skikkelig dårlig der da.
Men det går jo litt eller bedre der
likevel.» «Ja.» «Det er jo ikke sånn at
det har vært voldsomt, altså det har ikke
begynt på en ny nedtur nå.
Nei.» «Nei, tvert imot det, også rikter det
nok til å se at, jeg lurer på
noe med IMF som var ute sist med
vekstanslag, og det er rikter nok en liten
svakt nedjustering, like med hele regionen, men også
sånn vekst i de nærmeste par årene på
4,6 prosent, det er jo i hvert
fall sterkere enn hva vi har her i
landet.» «Det er ikke et peronist-tal.» «Ikke
det.
Det er ikke et større tal eller.» «Nei,
da var jeg sittende og diskuterte med en
kollega, sånn, ja, det var vel kanskje et
år siden, men jeg var litt sint på
den dekkningen Millei fikk i Norge da, for
det var alltid negativ vinkling, ikke sant?
I mitt inntrykk da.
Så sier han, som er mer sosialdemokratisk orientert,
at nei, han syntes egentlig det var en
ganske nøytral dekkning, og så ble vi sittende
og diskuterte det litt da, og så fant
vi ut at, ok, vi må putte det
til test, så jeg begynte å søke generisk
på Argentina, på NRK og NO, og så
telte vi saker med, og kvalitetsvurderte vinklingen da,
om det var negativ eller positiv eller nøytral,
og så holdt vi selvfølgelig fotballresultater og sånn
utenfor.
Det var ganske slående, altså, for du får
opp NRK, artikkel, artikkel, artikkel, artikkel, alt vi
tok med i regnestykket, og det var bare
negative vinklinger.
Det var liksom 19 av 20 var sånn,
det går til helvete, studentene har det jævlig,
kultursektoren lider, landbruket ryker, og så gikk du
til VG, og så var det mer sånn
60-40, men NRK var helt ensidig, og
det stemmer nok godt med inntrykket mitt.
Og Aftenposten, de, jeg vet ikke om du
kaller det positivt eller negativt, det er bare
relevant avis, det var ingen som så på
det.
Kvalitet er så dårlig at det ikke kan
måles.
Det virker nesten som at det som er
den grunnleggende idéen i artikkelen i Aftenposten er
at ja, dette fyren her er kompis med
Trump liksom, og ikke nok med det, han
har fått sånn mask, altså.
Ja, æsj, dobbelt æsj.
Apropos dere har fått med dere at Trump
har vært ute og trua ut Norge nå.
Å, ja, det har jeg halvveis fått med.
Ja, og så var det sånn, det de
har trua med er jo sånn helt vanlig
ting å trua med, men nå har Trump
trua ut Norge, og det var veldig mye
sinn til folk.
Det han prøver å presse vekk, det er
jo at ingen nasjonal skatt i regi FN
og sånne klimaskattgreier.
Det er bare meg som syns at det
er helt greit at man faktisk får satt
en spiker i kista på det.
Vi trenger ikke en internasjonal skatt som går
til FN, altså.
Men du vet da, ellers så får du
jo ikke skipsfarten over på hydrogendrift.
Altså, den største ulykken vil jo være å
få skipsfarten over på hydrogendrift, for da har
hun økt kostnadene så vanvittig, og ikke minst
energiforbruket på å transportere ting rundt.
Så jeg mener sånn, den eneste gangbare mynten
i dette her er å få frem alternativer
som er konkurranseduktige med fossilt.
Kjernekassen, altså.
Ja, men det du må få til, og
det er liksom, det svaret er så åpenbart
opp i dagen, som du kan holde på
alt du vil med avgifter og klimatillegger.
Du kommer aldri til å få mer av
Kina på det, og så sitter disse noldusene
og argumenterer for at ja, men Kina er
jo helt levende på elbiler og sånn.
Ja, men det er ikke av de grunnene
du vil, det er ikke for de klimaene,
det er for de energi uavhengigheter, ikke sant?
Det er derfor de kjører elbiler på køl,
det er det de gjør.
Fordi de må importere olje, ikke sant?
De vil ikke være avhengige av import.
Og så er det det å si de
er levende på elbiler, jeg tar det hardt
i.
De er levende i produksjonsvolum, men de er
på ingen måte levende i teknologiutviklingen, ikke sant?
Fair enough.
Men saken er motivasjonsbildet til Kina er et
helt annet enn det du kan få inntrykk
av når du leser en norsk artikkel som
sier, elbil- andelen i Kina er x
prosent, og de bygger så mye nye vindmøller
og sånn.
Men de bygger jo jævlig mye mer kullkraft,
og det gjør de helt konsekvent og hele
tiden, fordi poenget er energi, ikke energimekanisme.
Og det, hvis du skal løse noe globalt
klimaproblem, så må du ha Kina med på
det, og du må ha India med på
det, og du må ha Indonesia med på
det, og du må ha Sør-Amerika med
på det, og du må ha Afrika med
på det, ikke sant?
Alle må være med på det.
Og da må du finne ting som pragmatisk
sett er konkurransedyktig med fossilt.
For hvis det er billigere å brenne køl
eller diesel, så kommer du til å brenne
køl eller diesel hvis du trenger energi.
Punktum.
Og da kan Vesten gå foran med et
godt eksempel og produsere kjernekraft som om det
går an mot den, ikke sant?
Kjør på, få ned priserne, få masse produksjon,
og så kan vi kanskje komme i nærheten
av å løse noen problemer her, sånn.
Hvis vi fortsetter å bygge vindmøller og ødelegge
vår egen industri, så er det, du kommer
bare til å få en sånn pendelreaksjon som
går akkurat mot satt vei, og så er
det tilbake til start.
Jeg tenkte vi skulle gå så langt i
denne saken der, men det var sånn, den
ene saken dukket opp på Dagbladet, og Dagbladets
vinkling er jo at Trump har truet Norge,
og Norge har fått advarsel.
Og så leser jeg artiklene sånn, hva er
dette da?
Så er det sånn, ok, han har ikke
truet om å bombe oss.
Det er jo sanksjonering i form av toller
og avgifter og en del sånne ting, ikke
sant?
Det er jo sånn sett, det er samme
truslene som EU bruker mot oss.
Det må være på en måte innenfor.
Så kommenterer jeg dette sånn, er dette noe
vi ikke skal ha, så er det en
internasjonal skatt som faller FN i hendene.
Jeg kan mislike metoden her, men formålet til
Trump er bra.
Hvordan tror dere responsen ble på det?
Unnskyld, du har skrevet dette?
Ja, jeg har skrevet det.
Responsen jeg får da, det er kan du
i fullt alvor si at Trumps metoder er
bra?
Så ikke Nordmann er trumpist?
Eller så du går mot ditt eget land
med trusler?
Det hadde jo vært mye mindre morsomt med
kommentarfelt hvis folk hadde lest det de svarte
på.
Det er klart.
Dette var i Dagblad?
Ja, kommentarfeltet til Dagblad på Facebook.
Jeg synes det var sånn, jeg tenker at
Dagblad kvalitet gjenspeiler hva man finner i kommentarfeltet
hos Dagblad.
Noen kunne lese det, 19 stykker har reagert
og sagt ok, dette var bra.
15 har sagt den, jeg er enig med
deg.
Og så har du også reaksjoner av disse.
Kan du i fullt alvor si at Trumps
metoder er bra?
Og så gleder jeg meg for å spørre
deg.
Kan du i fullt alvor påstå at du
kan lese?
Hvilket jeg følte var det rette.
Det blir bare sånn der kaosgreie da.
Jeg er ikke en stor sosial mediekommentator skal
jeg innrømme, men jeg forvillet meg inn i
kommentarfeltet til noe politikk som SV hadde publisert
på et tidspunkt noen år siden.
Og så tenkte jeg dette er jo helt
galt.
Kan det ikke regnes i det hele tatt?
Og så setter jeg meg sånn, hva mener
du?
Dette regnes ikke, hvorfor ikke?
Og den eneste responsen jeg får er er
du høyremann du eller?
Ja, ikke sant.
Ingen konstruktiv respons overhovedet, men sammen med deg.
Det var greit, jeg hørte ikke hjemme deg
i kommentarfeltet uansett, så det var greit.
Og du hørte ikke hjemme på kommentarfeltet i
Dagblad.
Nei, men jeg synes det.
Også Dagblad har ingen verdi å lese, men
det hender at jeg finner underholdning i å
skrive noe til kommentarfeltet, så bryt litt med
den narrativet som Dagblad praster ut, ikke sant?
Ja, kanskje.
Hvis podden vår blir litt større, så kan
vi ha sånne aksjoner hvor vi får alle
som hører på til å ta en dag
hvor de går inn på Dagblad og begynner
å kommentere ting.
Det hadde vært veldig stilig.
Altså hvis vi ikke hadde fått 50 mennesker
til å bare gå inn og ta en
felles sak i Dagblad som Dagblad har publisert
og kommentere den, så tror jeg for så
vidt kommentarfeltet til Dagblad hadde vært stengt på
ikke for det at det fremkom trusler eller
noe annet, men for det at det ble
for mye gærne kommentarer, altså feil narrativ.
Men for at vi skal kunne gjøre sånne
morsomme stund til fremtiden, så må vi ha
flere lyttere.
Så kanskje vi skal gi en oppfordring til
alle som hører på om å være snille
og gå inn og rate oss i podcastappen
sin og kanskje til og med skrive en
sånn kommentar som kan gi nye lyttere et
inntrykk at ja, enten at vi er gærne
eller at vi ikke er det.
Men i hvert fall at det er interessant
å høre på.
Også kan du sende det til folk som
enten trenger å høre det vi sier, eller
som faktisk ville satt pris på å høre
det vi sier.
Ja, for vi får veldig mye hyggelige tilbakemeldinger,
men de kommer på privaten.
Så får vi det offentlig også så blir
det som eget bedre.
Vi har fått noen offentlig.
Må du ikke glemme at du vet hva
slager du til nes her.
Vi lover at du ikke skal bli dummere.
Stemmer det.
Og vi har fått tilbakemeldingen at du blir
dummere av ikke å høre på oss.
Og det er jo veldig mange halvkoppa.
Og han som ga den tilbakemeldingen ble umiddelbart
redaksjonsmedlem.
Skal vi si at det var det for
i dag?
Det kan vi godt gjøre.
Eller brenner noen inne med noe?
Jeg har lyst til å lese noe som
jeg synes var litt morsomt.
Har du hørt at det finnes noe som
heter Allsvarlighetsloven?
Den gjelder ikke for politikere, tror jeg.
Nei, det er noen som mener det.
Men da skal vi høre hvordan paragraf 10
lyder.
Med bøter eller fengsel inntil to år straffes
det medlem av statsrådet som bevirker eller medvirker
til at statens eiendommer eller øvrige midler ikke
blir forsvarlig anvendt eller bestyrt.
Eller som på en annen måte viser uforstånd
eller forsømmelighet i sin virksomhet.
Hvis det hadde vært en våken paragraf, så
hadde vi hatt ingen politikere igjen i statsrådet.
Nei, altså, den loven tror jeg de kommer
til å fjerne.
Det var strafferett, ikke sant?
Jeg har et spørsmål.
Hvor langt tilbakevirkende kraft har den?
Når blir noe foreldret?
Ja, det blir den nok sikkert fort nok.
Kvarter, tenker jeg.
Ja, noe sånt.
Tre minutter etter stortingetallet.
Ja, ja.
Men den skulle de avvikle, ikke sant?
Den dukket egentlig bare opp fordi Karly Hagen
vil kreve gransking av Støres skrøner.
Så det synes jeg kan være så vittig.
Men lovteksten som så den synes jeg var
kjempemorsom.
Jeg så et eller annet sted, for det
var straffansvar for politikere.
Og så var det noen som skulle avvikle
denne paragrafen, for det var en sovende paragraf,
som jo er relativt åpenbart for ingen politiker
holdes til ansvar for noe som helst.
Ikke engang i valg, men det er jo
opp til velgerne da.
Men ja, da skal vi si at det
var det.
Ja, kalt nært.
Ha en god dag.
Ha det, ha det.
Takk for at du hører på Sidelinja podcast.
Vi vil gjerne noe bredere ut, så hvis
du snakker om oss, deler oss, eller anbefaler
oss i podcast-appen din, så er det
høyt verdsatt.
Hvis du heller vil snakke med oss i
form av ris eller ros, kritikk, forslag, spørsmål
eller noe annet, så finner du all kontaktinfo
på sidelinja.transistor.fm