Velkommen til Sidelinje, podkasten for politisk hjemløse.
Folk som har flott hjem.
Og for de som har legestekk.
Rundt bor i dag demokraterne Sørensen og Eidshagen,
fastlege Aune Mo og meg selv Vegard Nøttes.
Velkommen tilbake, Sjur.
Du, vi har en utfordring i dag.
Vi har rett og slett fått en utfordring
fra en lytter.
Så gøy.
Var med en podd om stemmerett for kvinner,
og hva konsekvensene har vært.
Og så svarte jeg umiddelbart, skulle til å
spørre om du vil ha oss kanslert.
Men det i seg selv er jo en
grunn til å snakke om det.
Ja, jeg er ikke for å kanslere.
Så da må vi vel egentlig analysere hva
ligger i spørsmålet.
Det er jo lett å tenke at det
har å gjøre med noe som har vært
tema i pressen, eller ulike medier i det
siste, at det har blitt større forskjell mellom
hvilke partier kvinner og menn stemmer på.
Som andre ord, det man gjerne sier, menn
går til høyre og kvinner går til venstre.
Nettopp, og det er en veldig tydelig trend.
Og så kan vi kanskje kanalisere vår tidligere
podkastgjest, J.K. Baltzersen, som jo er en
aktivist for hevet stemmerettsalder.
Og hvis man tolker ham litt frimodig, så
kan det jo hende han vil helt tilbake
til grunnlovene av 1814, der det var landeiene
menn over 25 som hadde stemmerett.
Baltzersen er konservator i Tepa.
Ja, han er det.
Jeg vet ikke om vi nå legger litt
ord i munnen på ham, men det kan
han jo komme å forsvare selv, om så
skulle være.
Men ja, slik begynte vi, og så har
det gått ut for bakke da, med disse
damene som har fått stemmerett.
Ja, de synes jo, det er lenge siden
jeg skrev til dere, jeg skrev en gang
en bok, som tok opp dette temaet her
i noen grad, i hvert fall.
Jeg var inne om det.
I USA synes det å være et intervall
som er omtålig fast mellom innføring av kvinnelig
stemmerett og innføring av sosiale tjenester.
Også oversetter det til mer kvinner som har
stemmerett, større stat?
Ja, det ser noe sånn ut.
Det drar i den retningen.
I vår tid virker det jo litt som
her i Norge, at damene er gifte med
staten i tillegg til de.
Men samtidig som det er forbud mot polygami.
Men det perspektivet var helt interessant.
Det minner meg jo om den her filmen
The Swedish Theory of Love, hvor man peker
på at sosserne, altså sosialdemokraterne i Sverige, de
fremlagde en gang i 70-tallet en rapport
som de kalte en sosialistisk familieøkonomi.
Og der var jo poenget at familiemedlemmer skulle
ikke være økonomisk avhengige av hverandre lenger.
Fordi det skulle finnes tjenester fra det offentlige
som gjorde at folk var frie fra hverandre.
Så det var jo selvfølgelig en slags frigjøringsprosjekt,
men samtidig så fikk du en veldig stor
stat, som alle var innlemmet i.
De var frie fra hverandre, men avhengige av
staten.
Ja, akkurat på den måten.
Det høres jo litt ut som noe til
Marx og hans ideer om hva vi skulle
ha og ikke ha.
For han har jo ikke en spesiell klei
familie.
Nei, og det er en sånn kan man
kanskje si, en sosialdemokratisk sosial videreføring av det
prinsippet som kanskje er grunnprinsippet for staten, at
man outsourcer brukende tvangsmakt, altså i stedet for
blodhevn, så outsourcer du til en nøytral tredjepart,
som da tar seg av å gjøre opp
mellom parter, så du ikke får sånne borgeregirere
hele tiden.
Men så gjør du det på familiesiden også,
da.
Så du ender opp med at ingen har
noen andre avhengigheter enn til staten.
Og så må det knyttes til kvinnelig stemmerett,
at kvinner har kanskje et høyere fokus på,
ikke sant, det er flere kvinner i SV
enn det er menn, og det er flere
menn i FRP enn det er kvinner.
Skjønt.
Det er verre missbalanse i SV enn i
FRP, tror jeg.
Ja, det mister jeg ikke.
Altså, jeg tror særlig, jeg tror til og
med til med sånn at veldig mange av
mennene som var i SV før, de har
enten gått til, altså enten har de gått
til Arbeiderpartiet, eller så har de gått til
Rødt.
Ja, du snakker om kasket.
Nei, jeg snakker ikke om kasket, jeg snakker
om mannfolka.
Det var jo bedre å si at kasket
har buksene på.
Se på FRP og Høyre de siste årene,
så har de hatt mye større andel kvinnelige
kvinner i ledelsen sin enn Arbeiderpartiet.
De ga vel opp etter Bruntland.
Ja, man kan jo mistenke en viss form
for tokenisme i det, altså fordi at man
har liksom vært så opptatt av å markere
at her har kvinner like mye innflytelse som
menn, så da får de mer innflytelse.
Alle partiledere på Høyresiden har jo vært kvinner
i årets vis.
Minus KRF nå.
Men så på venstresiden forstår vi at Arbeiderpartiet
spesifikt, de er veldig konsekvente av å anvære
kvinn og mann på valgselle.
Så der er de veldig opptatt av kjønn
som det er det Pockevald skal kalle det
som markør, eller hva det skal være.
Kjønn er en big deal derfor.
Jeg kan jo forstå at det er en
litt sånn enkel løsning på bare å få
det rektig da ut fra de premisserne man
opererer under.
Men grunnleggende sett så er jeg jo helt
enig i det poengen som skjulle komme her,
at det har jo skjedd.
Det faller jo litt sånn sammen at staten
har blitt større samtidig som kvinner har fått
stemmerett og kanskje mer sånn kvinnesaker har blitt
politikk på en annen måte enn det var
før.
Muligens.
Jeg tenker at det er en gylle middelvei
her som burde vært tatt før kvinner fikk
stemmerett så skulle man begrenset ved grunnlov hvor
mye politikken kunne blandes inn i ting, spesielt
økonomien.
Ja, hadde man vært så forutsegende.
Den større delen av befolkningen fikk politisk influense.
Man gikk fra det som tidligere var rekteskapet
da, mannen var ansvarlig for å finansiere kvinnen
og så det pengemessige forløpet fra mannen til
kvinnen.
Nå flytter vi gjennom staten som kanskje er
en større, sterkere, mer varig, stabil partner til
kvinner.
Det var vel Jordan Peterson som snakket om
at jo, menn tjener ikke nok mest, og
det er de som sitter på alle toppstillingene,
men kvinner gjør 70% av alle økonomiske
beslutninger her likevel.
Ja, det er noe med det, i hvert
fall på hjemmefronten så er det litt sånn
kvinnenes domen da, hvis man har en sånn
tradisjonell familie.
Ja, man kan se for seg at den
gamle leiren i steinalderen, der kanskje damene satt
med barna, og så var mennene ute og
løp i skaven etter forskjellige dyr og spise.
Og så er det vel et annet poeng
som Peterson gjør, og det er vel spesielt
kjent fra det der Cathy Newman-intervjuet, der
han påpeker at ja, det er flere menn
i disse toppstillingene, men hvorfor i helvete vil
dere ha dem?
Fordi det koster blod og svett og tårer
og privatliv og innsats og korte nerveender, og
det ene og det andre og det tredje,
ikke sant?
Ja, du får toppstilling, men du dør av
hjertetakt når du er 52.
Og at menn er generelt gerne nok til
å gjøre det der sånn, og virkelig gå
fullt ut, og at kvinner har en tendens
til å, som gruppe i hvert fall, i
gjennomsnitt, å ønske seg noe mer balanse og
noe mer privatliv og mer tid til unger
og sånne ting, og at det muligens ikke
er så på så sekk mulig som man
kanskje tenker seg i litt sånn simplistisk-feministisk
ideologi.
Men la meg kaste en liten fakkeliden her
nå.
Fordi det er opptrentelig samme grad av folk
som møter opp for å stemme i valg,
menn og kvinner.
Hvis du blar gjennom sosiale medier og så
videre, politisk engasjement, altså nedenfor toppen av politikken,
så er det at menn veldig mye mer
engasjert i det enn det kvinner er.
Det kan fremstå sånn.
Ja.
Det er to alternativer.
Det ene er at de engasjerer seg, leser
og ser, men ikke uttaler seg.
Det andre er at de ikke er så
interesserte, men går å stemme likevel.
Det ble jo gjort en studie en gang
i tiden, jeg husker ikke akkurat når det
var, det var jo en sosiologisk studie, for
det var det det ble.
Men i hvert fall så fant det frem
til at det var kvinner interesserte seg mer
for persongaleri i politikken, men noen mer interesserte
seg for det saklige, kanskje.
Det vil jo stemme veldig godt med hvordan
man forstår kjønnsroller, ikke sant?
Altså kvinner er opptatt av mennesker, ikke sant?
Også er mange folk mer opptatt av, ja,
saker og ting.
Så det du sier er at Arbeiderpartiet beholdte
regjeringsmakten fordi Stoltenberg er en jævlig kjekk.
Ja, men altså litt sånn stygt sagt, skiller
det tre prosent, så er jo det alt
som skal til for å snu ting på
hodet.
Ja, ok.
Den sammenligningen jeg kom på nå, det er
for drøy som skal holde for meg selv.
Har du hørt hva jeg har sagt på
denne mikrofonen her som har blitt gitt ut?
Jeg har dratt den så langt at det
er ingenting du sier her som overgår det.
Ok, men...
Du kan prøve å klippe bort hvis det
blir for gærlig.
Men hvis jeg sier det, det er det
typiske sluttpunktet for en samtale, og samtalen skal
gjerne være litt lengre før man kommer til
selve sluttpunktet, fordi da kommer man ikke så
mye lengre, men jeg tar det eksempelet der.
Da gleder vi oss til en heidundrendes avslutning
på denne episoden da.
Ja, ja, sant ja.
Det er noe med å ta de store
poengene til slutt, ja.
Men altså, jeg tenker den problemstillingen som vi
har på bordet, hva skjedde etter at kvinner
fikk stemmerett?
Det har jo skjedd himmelen mye med samfunnet.
Hvis vi hadde snudd på det da, så
kunne vi stille spørsmålet som at var det
en bra ting at kvinner fikk stemmerett?
Og det...
Ja...
Du spurte.
Jeg synes jo det, det er jo sånn
at samfunnet flytter seg og sånne ordninger flytter
seg med samfunnet som sånn, men jeg synes
at det spørsmålet reiser egentlig noe som klargjør
det Trond sa for litt siden.
At det er jo egentlig to type problemstillinger
vi har her.
Også en ting er at du har en
politikk som fungerer etter regler som i noe
normal demokratisk forstand betyr i sånn måte at
du har en person, en stemme og så
stemmer man og så bestemmer flertallet og så
må man ta hensyn til mindre tall for
så vidt, blablabla, hele den sippa der.
Men så har du den andre problemstillingen som
typisk liberalister er veldig opptatt av.
Hva er den prinsipielle grensen for statens domene?
Når er det staten ikke har noe den
skulle ha sagt?
Og det er nok noen som stadig har
vært litt utfordret i de senere tiårene, parallelt
da selvfølgelig med at kvinner har fått en
mer dominerende posisjon i det politiske.
Ja, og hvis vi skal synge vår klagesang
litt da, i opposisjon til kvinner, ikke nødvendigvis
til stemmerett, men til dem som pressgruppe, så
er det jo at det tilsynelatende fører til
større stat og mer inngripende stat og mer
trygghet over frihet om du vil.
Hva enten den er økonomisk eller sosial, eller
hva den nå er for noe.
Det er liksom fra det moralske på ta
sekskjøpslov som type streng narkotikapolitikk, alt som føles
som det gjør samfunnet tryggere og mer forutsigbart
og alt det der sånn, til økonomiske støtteordninger
og sosialtrygd og sikkerhetsnett og alt det der
sånn og alle disse tingene virker som de
blir utvidet, og litt i motstrid til hva
vi kanskje ønsker da.
En mer åpent samfunn, en mer åpen tilnærming
og mer privat mer personlig ansvar.
Ja, og så skal vi forstå der på
vår sag så kan jeg kanskje si det
er veldig rett og slett ikke alle liberalister
eller narkotikapolister som er av enighet der, men
jeg ser en viss likhet mellom fordelingssamfunnet og
det å starte monogami da, for en 12
.000 år siden at det kanskje var muligens
roten til nå det vi ser i dag.
At man skulle dele likt, at alle skulle
en.
Ja, så du tenker monogamiet var et feil
steg?
Ja, det var et forsøk på fordelingssamfunn, så
før det så var det vel winner takes
it all i noen grad.
En mann kunne spre genene sine, hvis han
var den best tilpassede å få bedre neste
generasjon, men det motarbeider staten i dag aktivt.
Ja, det klarte også ja, statens politikk er
jo ikke noe sånn der, det er jo
ikke noe sånn sosialdiabetism er ut for å
si det sånn.
Ja, her snakker vi om frivalg at menn
og kvinner som velger hverandre kanskje i riktig
steinalder at mange kvinner kunne velge en mann
fritt, og en mann kunne velge fritt og
ta imot.
Ja.
Det får meg til å tenke på at
jeg fikk en snapvideo tilsendt i, det var
på fredag det, fra en venninne, fordi det
var Chippendales, den mannlige stripperupa, de hadde jo
opptrendt i Stavanger.
Oi, oi, oi.
Og det var veldig gøy å se en
masse kvinnfolk som stod i kø for å
begynne å se på, og så stod det
på andre siden så stod det kvinner med
plakater som var imot dette.
Det var jo feminister som ikke likte mannlig
stripping.
Ja, jeg tror opptrent det var litt dårligere
enn det pleier, det hadde nok vært mer
trøkk hvis de hadde hatt en tilsvarende med
damer på scenen, men det var jo en
artig vri.
Stavanger har jo også innført sine egne særregler,
så du får ikke, det er forbudt med
alkoholservering der det foregår stripping.
Så ja, du får ikke skynkebevilgning hvis du
har stripping.
Det er forbudt i Stavanger og i Sandnes.
Jeg skjønner det er et rødt opplegg, det.
Ja, det lukter vel litt rødt av det.
Ja, forbud.
Det er ikke for...
I Oslo så har man ikke det, så
her flyter du over av strippergruber, og man
har sin egen messe en gang i året
på Rokkefeller, og der er det med alkoholservering.
Ok, men skal vi bevege oss til det
grunnleggende, for det ligger jo en implikasjon i
spørsmålet her, som er hadde det kanskje vært
bedre uten kvinnelig stemmerett?
Eller det kan man i hvert fall tolke
ut av problemstillingen nå.
Det er vel ikke fritt for at man
har vandret nok rundt på sosiale medier de
siste årene til å si at det er
en understrømning av folk som mener at dette
var en feiltagelse.
Ja, den gangen jeg skrev på denne boken
min, så leste jeg en bok av en
fyr som het for J.D. Unwin.
Jeg leste ikke hele boken, for det må
jeg si, for den var ganske tungt lest.
Men konklusjonen var at de 13 nasjonene som
var nevnt i denne boken, de kollapset eller
ble overkjørt.
Ja, de ble overkjørt alle sammen.
Andre nasjoner, mer maskuline nasjoner, de knuste dem.
Når, hvis vi kaller det likstillingen kom, da,
og ekteskapen gikk i oppløsning.
Fordi, jeg må jo innvende, et argument jeg
har møtt, rett som det er, er en
sånn generell frustrasjon over at velgere ikke vet
nok om politikk før de går og stemmer.
Mange, mange sier jo det.
Ja, og så hører man gjerne et sånn
litt sånn lettvint argument som sier, faen, det
burde vært en test for å få lov
til å stemme, eller du burde være gammel
nok, eller et sånn et eller annet argument
som impliserer at du må ha kunnskap nok
før du går og stemmer.
Og så har jeg pleid å svare på
det, at du vet det hva?
Staten skiller ikke på hvem den griper inn
i livet til.
Så det er helt absurd å si at
du skal fratast noen form for innflytelse over
det, for det er ikke du som har
valgt at staten skal inn, eller at staten
har gjort seg selv så kompleks, at det
er vanskelig å liksom ta en, du har
en, la meg si, gudrett til å være
med å bestemme over ditt eget liv.
Og jeg synes jo ikke det er så
veldig vanskelig å overføre det prinsippet til våre
venner med innovertis.
Nei, det stemmer det.
Jeg vil jo si at utfordringen er jo
mer generell.
Altså, jeg bruker veldig mye tid på politikk,
fordi jeg sitter her en gang i uka,
og jeg har ikke noe mer jeg skal
ha sagt enn navoden din som aldri lokker
opp avisen, som bare scroller på TikTok og
ikke engang gidder å se de politiske delene
av det, så de setter på kattevideoer og
hundevideoer og AI-videoer.
Det er jo et problem, men jeg vet
ikke om det løses ved å fjerne stemmeretten
for det.
Jeg tror kanskje at det man må gjøre
er å fjerne hva det kan stemmes over.
Det er jo en konklusjon som begynner å
forme seg i vår diskusjon her.
Det hadde jo vært fint om det var
litt klarere grenser for hva som var greit
å stemme over og ikke.
Det er jo kjennetegnet ved sånn type, det
vi kaller for vestlige liberale demokratier.
Det handler jo i veldig stor grad om
at det er visse beskyttelser for mindretallet.
De med skostørrelse 44 kan ikke bestemme at
de med skostørrelse 43 skal skattlegges dobbelt.
Jeg føler jo at det er to måter
å tenke på demokrati på.
Det er de som sier at i staten
eller i demokrati kan bestemme i prinsippet hva
som helst, bare flertallet står bak.
Og så er det de som sier at
nei, det er ganske mye som man ikke
kan bestemme politisk.
Jeg forestiller meg at vi nok er den
siste kategorien.
Trur jeg vi trygt kan ta utgangspunktet.
Litt langt ut på siden av den kategorien
faktisk.
Jeg tror jo på en måte at det
er jo egentlig det dette her ender med
å handle om.
Det er jo klart du kan jo ikke
si det at in this day and age
at kjønn definerer stemmerett, for det ville jo
bare vært det høyeste.
Men kan det å ha eiendom være en
definerende faktor?
Det er jo på en måte hver katt
du betaler for eksempel.
Det er litt annen logikk.
Det er en sånn skin in the game
-tankegang.
Hvis du vil være med og betale for
tal på festen, så skal du være med
og bestemme hvordan, eller hva som skal spises
på festbidderne.
Nå skal jeg fratale stemmeretten, Arne, for du
jobber i det offentlige, og jeg tenker at
de burde egentlig bare ha nettolønn.
Det å betale skatt av lønn du får
av skatt er egentlig bare veldig rart.
Det er rart, og så det du hinter
mot er jo at når du får en
kritisk masse som er ansatt i staten, når
det er mange nok som er avhengige nok
av staten, så vil du få en spiral
som aldri lar seg revasjere hvis det er
demokratiet som skal avgjøre.
Det kan jo være at det er noe
man vet langt ut på venstresiden også, og
jobber deretter.
Veien til kommunismen er parlamentarismen i motsetning til
hva Kaur tror.
Hun tror at veien til kommunismen er via
sosialisme.
Det er ikke det.
Det er parlamentarisme.
At man spiller det kortsiktige spillet, og nyter
friheten mens den finnes.
Men, har du fått samlet nervene så du
tør å nevne Hitler?
Det sier seg at når vi kommer til
Hitler, så er samtalen over, og Hitler, det
sier seg at han holdt seg som ungkar,
eller fremstod som ungkar, med denne damen sin
i bakgrunnen, men fikk ikke lov å komme
frem i rampelyset, for å ha nasjonskvinners oppmerksomhet
reddet mot seg.
Det må jo ha vært, altså, excuse my
French now, men det må ha vært jævlig
lav standard på tyske menn på denne tiden,
for jeg kan ikke se for meg at
Hitler fremstår så spesielt.
Kjekk!
Han overlevde jo første verdenskrig, for eksempel Boxford
i England.
Det var rundt 1915 så var det en
der som skrev at det var alle de
som kunne kriget var tatt ut og hadde
dødst fortsatt til krigen, mens de som var
uduktige til krig, de var igjen.
Så det er de beste som, ja, kan
man si krig er jo virkelig statens gebet,
bare for å mene det.
Da har du den totale sosialismen, og de
beste guttene av de, ja, damer har ikke
vært med i krigen, og det er en
last som mennene bærer, og de beste mennene
dør først, i håp om å vinne krigen
fort.
– Du har kanskje ikke hørt Hillary Clinton
på dette, og det er jo forståelig, men
i tilfellet du ikke vet det, så er
krig går mest ut over kvinner.
– Ja, kanskje det gjør det.
– Nei, det gjør ikke det.
– Bare Hillary Clinton som kan falle på
den godkjennelsen.
– Nei, liksom, det er sånn der ultrafeminisme
som er så jerndødt at du liksom, ja,
nei, du blir skutt og sånt, men vi
miste jo mennene våre.
– Ja, vær åpen for å diskutere muligheten,
det kunne være det.
– Det tar jo altså motpartens helt åpning.
– Jeg skal begynne med at jeg har
tenkt en tanke noen ganger, at hvorfor sender
man alltid unge menn fra 18-20 krigen
først?
Hadde det ikke vært Pedra Senti som er
i midten av 40-årene, og bare for
at de har allerede på en måte reprodusert
seg stort sett, og...
– Sent gamlingene først, ja, der er case
for det, absolutt.
– Nei, Greina har jo faktisk gjort det
nå.
Gjennom krigen så har de jo hatt vernepliktssalter
fra 27 og oppover.
Nå må de jo begynne å presse på
lavere grupper, men jeg tror snittalderen på fronten
har vært rundt 40 år.
Det var nettopp med den tanken.
Men jeg skal jo vedgå at jeg også
har noen år som befaler i forsvaret.
Jeg vet hvorfor du sender 18-åringene foran.
– Du gjør som du sier, kanskje?
– Ja, 39-åringer på repøvelse er ikke
så lett å få til å gjøre.
– Jeg håper at folk som når de
lander i krig tar det litt mer seriøst
enn repøvelse.
Jeg ville gjort det.
Jeg tror ikke beipereppøvelse hadde vært noen stor
suksess, men hvis noen hadde begynt å skyte
med ekte kuler, så kan det være at
jeg hadde tatt det litt mer seriøst.
– Ja da, men det er vel i
disse kommando-linjene at det er litt viktig
at man er trygg på at folk gjør
som de blir fortalt.
Da er det lettere å ha formbare 18
-åringer inn enn ferdig formede 40-åringer.
– På en måte så fødes vi alle
sammen som sosialister ved at vi suger næringen
ut av et annet menneske.
Riktig nok frivillig, men likevel.
Og så blir man voksen og lærer seg
å generere sitt og eget overskudd.
– Jeg begynner å ane nå hvorfor vi
ikke skal ha kvinnelige soldater.
De kommer jo aldri i verden til å
gjøre sånn de får beskjed om.
De kommer til å begynne å krangle og
karulere på det.
– Det blir litt som å prøve å
hyrde katter, da.
– Ja, du mistenker det.
Det var jo Israel begynte jo tidlig med
kvinnelig verneplikt og gjorde seg de første erfaringene
med.
Det gjør at du må endre doktrine og
sånt, fordi du må tilpasse deg den virkeligheten
du lever i.
Et av problemene som dukket opp er at
for mannlige soldater så var det mye vanskeligere
å se kvinnelige medsoldater i fare.
Så det betød at de hadde en tendens
til å gjøre veldig dumme redningsoperasjoner hvis en
kvinne var i fare, som de ikke ville
gjort hvis det var en mann.
Sånn at man måtte rett og slett drille
folk på at du må behandle likt eller
du må være psykologisk forberedt på at kvinner
også kan dø.
Det er kvinner og barn og beskyttelsesinstinkt og
alt det der.
Men det er jo overkommelig.
– Ja, ok.
Altså man kan med statens hjelp overkomme menneskelige
instinkter i stor grad?
– Ja, altså hele forsvaret er jo egentlig
det.
– Hjernevask?
– Ja.
– Jo, det klarte jeg.
– Det er disiplin på tvers av instinkter,
ikke sant?
Og så tenkte jeg de der gamle rekkene
med musketmenn som marsjerer fremover, og så kommer
det en annen rekke med en annen farge
på uniformen og andre veien og så vet
alle på begge siden at nå skal vi
snart stoppe og skal vi skyte på hverandre.
Så skal vi bare stå her.
Det er jo helt jernlett.
– Charge of the life brigade, ja.
Du vet det.
Du ryr rett inn i sånn trippeltriangulær kanonil
og det er jo flott.
– Bare å fortsette, gutta.
Dette har gått fint.
– Kvinner har jo mer angst også.
Kanskje mer engstelig for å være i krig
og slå mer inn.
– Ja, det er i hvert fall rimelig
å si at det er systematiske psykologiske forskjeller
på kvinner og menn.
Selv om det ikke er sånn helt PK
for tiden, så tror jeg det må være
relativt åpenbart for alle som har møtt noen
av et annet kjønn.
Og så er jo typisk så er jo
individuelle forskjeller større enn gruppeforskjellene, så sånn sett
så skal man ikke dømme noen på hverken
kjønn eller ras eller alder eller noe annet.
Men det er jo en av de tingene
som jeg tenker gjør kvinner attraktivere, at de
ikke er som meg.
Både verken i utseende eller oppførsel.
Vi ville jo ikke funnet det å være
sexy i det hele tatt.
– Nei, det er jo som mange folk
har pleidet å si i gamle dager, leve
den dille forskjellen.
– Ja.
– Men om vi skal inn på hovedtemaet,
ikke sant?
Kvinners stemmerett, hvilke konsekvenser har det hatt?
– Jeg tror vi kan konkludere ganske greit
med at åpenbart har kvinner som gruppe et
annet stemmemønster enn menn.
Og i praksis så tror jeg vi kan
si litt overfladisk at det har trukket politikken
mot venstre.
– Ja, altså større stat har det nok
trukket mot.
– Ja, mot venstre forstått som.
Større stat, mer sosialt fokus i maktutøvelsen.
– Så satte du på spissen, ville vi
hatt velferdsstat i dag hvis kvinner ikke hadde
stemmerett?
– Ja, fordi vi hadde det før kvinner
fikk stemmerett.
Det var ikke like omfattende, men det var
heller ikke vanlig noensten.
Så jeg tror bevegelsene hadde gått i samme
retning, men den hadde vært sannsynligvis mindre altomfattende,
vil jeg tenke.
– Så barnetrygden kom jo etter 2.
verdenskrig, og etter at kvinner fikk stemmerett, ja.
– Ja, 1913 var stemmeretten.
Og stort sett på den tiden i alle
vestlige land, minus Schweiz, som jeg tror siste
kantone ga stemmerett til kvinner i 1980, eller
et eller annet sånt.
– Ja, og økonomien der, så går det
så du griner.
– Ja, og de har væpnet til tennene.
Så jeg selv Hitler tenkte at det der
gidder jeg ikke.
– Nei, det var litt for et skarp
innsvinn.
– Ja, men så kommer du til det
andre spørsmålet.
Skal man gjøre noe med det?
Der er vi vel, i hvert fall så
har jeg og Arne konkludert.
– Jeg har også konkludert at vi skal
ikke ta fra de stemmerettene, vi skal bare
ta fra det de stemmer over.
– Ja, ikke sant?
Så en mer avgrensende grunnlov, kanskje, som setter
noe rammer for hva det er vi stemmer
over når vi kommer til valg, så man
ikke willy-nilly bare blir blendet av noe
goodies som en eller annen populistpolitiker lover.
Og så kunne man jo håpe, kanskje man
til og med kunne fått til en sånn
type folkbevegelse på et eller annet tidspunkt, at
nå må vi ha en grunnlov som setter
rammer for statens aktivitet.
– Ja, og så har jeg klart at
poenget med det er jo ikke egentlig at
det er forskjellige stemmemønstre blant kvinner og menn.
Det gjelder uansett hvem som hadde stemt hva,
liksom, så på sett og vis er dette
helt to forskjellige spørsmål av år.
– Ja, definitivt.
Og du kunne like gjerne satt opp hvis
du først skal definere grupper, så kan du
like godt satt opp FRPR mot rødt velgere,
og så har du kvinner og menn på
begge sider og da blir mennen fullstendig motstredende.
– I høst så kunne vi satt opp
gruppen som stemte på SV, som hører til
kjernen av Oslo, mot alle de andre også.
Men det gjelder kanskje ikke lenger.
– Nei, nei, nei.
– Det var bare valgflesk.
– Det kan du si.
Men det har åpenbart konsekvenser å gi folk
stemmerett, for da stemmer de på det de
føler for seg.
Men hva de føler for seg, det er
ikke vår business.
Så det må de bare følge.
– Og alternativet er ikke spesielt mye bedre.
– Nei, det er faktisk spesielt mye dårligere,
vil jeg argumentere for.
– Og vi står da for å redusere
det de stemmer på.
– Ja, det høres ut som riktig medisin.
Er det godkjent av fastlegen?
– Ja, absolutt.
Tvang fra statens side er ikke fastlegen noe.
Men øveriktig nok er jeg ikke fastlegen.
Jeg er fastleger, jeg har ikke hjemmel.
Det er et hjemmelsystem.
– Beklager.
Det er nødig påtvinge deg noe statsutnemt som
ikke...
– Nei, sant.
Men ja, det er jo pristen å bli
det da, for da kan jeg få resirkulert
skattepengene tilbake til meg selv.
– Det tror jeg.
– Det høres ut...
Det er jo det jeg driver med.
– Ja, ja, ja.
– Jeg resirkulerer skattepengene tilbake til meg selv.
– Ja, helt fint.
Ingen privat har råd til lei deg.
– Sånn er det.
Nei, så skal vi si at det var
så langt vi kom i denne diskusjonen.
Noen som har noe usagt?
– Nei.
Har en påtreffelig dag.
– Da får vi se om vi blir
kanslert.
– Ha det.
– Ha det bra.
Takk for at du hører på Sidelinja Podcast.
Vi vil gjerne noe bredere ut, så hvis
du snakker om oss, deler oss eller anbefaler
oss i podcasthappen din, så er det høyt
verdsatt.
Hvis du heller vil snakke med oss i
form av ris eller ros, kritikk, forslag, spørsmål
eller noe annet, så finner du all kontaktinfo
på sidelinja.transistor.fm