Velkommen til Sidelinje, podkasten for politisk hjemløse.
Folk som har vokst opp til Regenbergen, og
de som aldri har vurdert å bli...
Dekamer!
Government is not the solution to our problem.
Government is the problem.
Rundt bor i dag kjøttspiserne Sørensen og Eidshagen,
og meg selv, Vegard Nøttnes, en ex-veganer.
Vet dere hvor dere kan få kjøtt, gutter?
Det vet jeg, det er i butikken.
Ja, rett oppi gata her, for eksempel.
Men et annet sted hvor de også selger
ferdigprodusert kjøtt, altså ting som er ferdig til
å spise, det er på Café Amsterdam på
tirsdag.
Det er det jo, gud.
Har du rett til?
Ja, de har både burgerer og veldig mye
annet som kan spises der, og dessuten så
har vi Liberalaften.
Det har vi.
Og da må man jo møte opp med
Sara Gaulin, og så skal Vegard, Vegard har
ikke gjort noe annet enn døde rundt henne
og lese om Iran i tre uker nå,
så han er meget godt forberedt.
Hva skal vi snakke om da?
Det blir jo om Iran.
Føler du at det er et relativt aktuelt
tema nå om dagen?
Det kommer litt sånne nyhetsfløyer fra strømmen.
Det er jo litt geopolitisk aktuelt akkurat nå.
Noen som har vært nærmere enn Ayatollah enn
oss.
Ja, det er nok sant.
Men da er det altså Café Amsterdam tirsdag
klokken 18 så er det folk der, og
klokken 19 så begynner de å prate.
Vi kunne sagt dørene åpner klokken 18, men
realiteten er jo at Amsterdam åpner tidligere enn
det, men vi har ventet fra 18 også.
Folk dukker fortsatt opp sånn halv 6-6,
og så begynner å fylle seg opp av
våre folk da.
Vet du hva, jeg så på hvem som
kommer, og han sagte at de kanskje er
interessert og sånn.
Det var veldig, veldig mye fremmede navn.
Det synes jeg er gøy.
Ja, klart det.
Det blir bra.
Tirsdag, vi sier klokken 18, så kommer folk
og tar seg en pils først og sier
hei.
Ja, det er jo leit.
Men altså ...
Ikke bare det, men da kan de få
de beste sitteplassene.
Nettopp.
Innspilling live for a live audience av Sidelinja
podcast.
Helt riktig.
Og Trondsson frittgående rapport.
Ja.
Men det blir bra.
Frittgående mikrofonstativ.
Mikrofon, ja, ja, ja.
Det kan brukes til noe du også, Gutt.
Ja, ja, ja.
Gutt, det var det, det.
Og ikke minst, så har du organisert det
heller.
Ja, forhåpentligvis.
Det har du.
Så det er ikke helt ubrukelig.
Nei.
Ok.
I dag.
Vi har vel allerede hintet om at det
blir noen veganer-hets.
Ja.
Eller for en gangsskyld så har jeg ikke
noen problemer med Senterpartiets toast.
Det er jo ...
Det er uvanlig.
Det er veldig uvanlig.
Det er en fremmet følelse.
Men EU, de vil nå forbi det som
kalles vegansk bacon.
Altså, de vil forbi noe som ikke finnes.
Og det synes jeg jo forslåsvis er interessant.
Vi er enige med både Senterpartiet og EU
i samme sak.
Ja, et vis.
Selve vegansk bacon, det kalles svindel.
Nettopp.
Men vi kommer litt tilbake til det.
For tema for episoden er rett og slett
den fundamentale konflikten mellom en søkkerriksstat og en
befolkning som i hvert fall ikke blir rikere.
Det føles liksom som kanskje det er mer
reelserenter og høyere strømpriser og mye greier som
går i gærende etning.
Og i tillegg så kommer disse svinene og
skal detaljstyre alt mulig rart.
Det du ikke tok med deg nå, det
var jo at dieselprisene har forsvunnet oppover med
10 kroner liter.
Det har ganske mye påvikting på en del
ting.
Ikke sparkesykkeren jeg bruker.
Nei, men det har veldig mye påvikting på
all mulig varetransport og anleggsdrift og alt mulig
sånt.
Fordi de marginene har ikke rom for 10
kroner mer for liter.
Jeg tror ikke man skal sitte og tenke
at de bruker mer for å ha elbil.
Hvis du tror det, så...
Jeg tror ikke du skal leve i den
divisjonen.
Jeg tenker jeg skal konkludere som jeg pleier
med at Støre vet noe om hva han
driver med.
Han følger i hvert fall situasjonen veldig nøye.
Det er helt åpenbart hva han gjør.
Til og med sagt at de skulle vurdere
å gjøre noe etter hvert.
Jeg sitter og leser litt på dette, og
det er firmaer som bare sier ja, men
hvis ikke, da stopper vi.
Nå kjører vi ikke mer.
Det er bedre å sitte rolig på ræva
og gå konkurs enn å dra på seg
driftsoppgjeld.
Vi var inne på riksstat, og den staten
vår bader formelig i penger.
Nå har alle fondene bygget under 20 000
milliarder.
20 millioner og 20 000 milliarder.
Det er de forskjellige bekunnet 20 000 milliarder,
kjenner jeg.
Det kan du finne på å være i
midlertid.
Det virker jo som om inntektene til staten
fra petroleumsskatter kommer til å bli ganske bra
i tiden som kommer.
Det er bare å ta den kronekursgrafen og
dra den bakover.
Hvis man bare flytter den tre måneder baklengs,
så er man over den.
Det er ikke mer som skal til.
Jeg var inne og tittet på noen sammenligninger.
Jeg liker å bruke dansk versus norsk krone,
for man har vokst opp med danske kroner
og har vært i Danmark og sånt.
Hvis du går et år tilbake, så var
den på 1,61.
Nå er den 1,37.
Det reflekterer jo egentlig euron, for den er
bare bunnet til euron.
Ja, den er bunnet til euron.
Det er det samme som å sammenligne med
euro.
Det er veldig mye lettere å sammenligne med
noe som er veldig kjent.
Det føles veldig, og dette er noe jeg
er vant til å bruke.
Jeg husker som du sier, hvis vi ser
på valutakursutviklingen tilbake i tid, så husker jeg
hvordan politikeren likte å ta æren for at
kronene svekket seg.
Det er sånn at oljefonden som er aktivert
i forhold til valuta, at det var mer
verdt i kroner.
Jeg mener det er ikke så rart det.
Norske medier elsker jo å skrive om ting
i norske kroner, som ikke har noe med
norske kroner å gjøre.
De hadde jo jublet om vi hadde fått
Maduro, eller noe sånt til å styre i
Norge et par år.
Da hadde oljefonden vært …
– Gastronomisk.
– Ja, ja.
200.000 milliarder, millioner, et eller annet.
Da hadde de jo vært overlykkelig.
– Vi har ikke kjøpt flere danske pølser,
men folk med shawarista hadde vært lykkelig.
– Ja, shawarista hadde vært lykkelig.
Tekningen hadde vært sånn …
– Ny tappnotering, genial forvaltning av oljefonden hadde
det vært.
– Ja.
I 2025 ble det planlagt over 2.000
milliarder i offentlige utgifter.
Støre har jo sagt at folk skal få
bedre råd.
– Vanskelig å få bedre råd når Støre
tar frem alle pengene.
– Det er noe med det.
Det er også vanskelig hvis du er eldre,
og bedre råd egentlig betyr at du må
bare selge huset, fordi du skal dekke offentlige
avgifter og nye skatter, og nye skatteører på
arvet av bolig.
Du har minstepensjon, men litt dyr bolig, og
så har du bodd der hele livet, men
nå er det så mange andre som vil
ha den boligen, så nå har den blitt
så mye verdt.
Det er jo sin egen form for ondskap
i mitt hodet.
Men inntektene i fjor var anslått til ca.
2.250 milliarder, og utgiftene til 2021.
I 2026 er utgiftene anslått til å gå
opp til 2.201 milliarder.
Det er en økning på ikke fullt 10%,
men det er jo ikke langt unna.
– Det er jo alltid noen budsjettsprekker, så
det løser seg.
– Det løser seg.
Jeg er helt enig i det.
Jeg gjorde også det overslaget i hodet, at
det er jo sånn grovt sett 10%
økning i skatteinngangen.
– Sist jeg har sjekket, så vokser ikke
økonomien med det.
– Nei, det gjør ikke det.
– Det det kommer ned til, det er
jo at vi får revidert statsbudsjett på et
eller annet vispunkt, og det er vel sjeldent.
Jeg har ikke hørt om kutt i revidert
nasjonalbudsjett enda.
Forresten, vi fant ut at vi kunne fjerne
100 milliarder i utgifter her.
Det har ikke skjedd.
Det er sånn påfyll av penger midt i
sesongen opplegg.
– Jeg er litt sånn bekymret.
En ting er jo at dette budsjettet vokser,
men hvis du ser på den typen olje
- og gasspriser som kommer til å drive
opp skatteinntektene i årene som kommer, så tror
jeg at penger kommer fortsatt til å sitte
løst.
Så jeg har riktig nok lagt merke til,
og det synes jeg er det stjerne i
markenet, at Jens har vært ute og sagt
at det er sånn, nei, nå må vi
kanskje roe pengebruket i neste budsjett.
Men det kommer ikke til å skje det,
vet du.
– Nei, det gjør ikke det.
Ingen fare.
– Så er det også en ting som
bekymrer meg i denne sammenhengen, og det er
at du hører Jonas sier først, når det
kommer noen danskere og sier at ja, nå
har jo Norge blitt så rike på grunn
av den ukrainekrigen, og så sier Jonas at
ja, men sånn er jo det, det er
jo marknadspriser og sånt.
Men likevel så blander han opp ganske mye
penger.
Men nå skjer det jo igjen med Irankrigen,
så kanskje det blir Norges feil også.
– Da er det kvinner som må bruke
penger herfra.
– Ja, så jeg har jo noe sånn,
både fordi det er mer, og fordi det
er litt sånn skittende penger, så tror jeg
at de er i forhold til det.
De kommer til å kødde det til for
forte.
– Men jeg synes det var veldig beskrivende
å se forskjellen i oljepris mellom USA, Europa
og Midtøsten.
For det er jo ikke samme oljepris i
det hele tatt.
Men se, det var en av dagene til
løpene, det var fredag, så stoppa amerikansk olje,
det var liksom 93 dollar.
Og så hadde Brent, som er europeiske, den
hadde bikket 100, og sånn en i Midtøsten,
så tror jeg de begynte å nærme seg
150.
– Ja, det er ikke sant.
– Så det var liksom, altså, det er
ikke noen tvil om at oljeprisene rammer, har
det, der den faktisk bør ramme, da.
– Ja.
– Sånn sett i en sånn geopolitisk perspektiv,
så tror jeg kanskje at, nå alle skriker
om høye oljepriser, så tror jeg kanskje at
den amerikanske administrasjonen titter bort og sier, ja,
men dette rammer der vi vil det skal
ramme, egentlig.
Så, ja, vi får litt høyere, men alle
de andre får mye høyere.
– Ja, altså, jeg tror rett og slett
at Trumperen, han er ikke så redd for
den oljeprisen denne gangen her, liksom.
Til del produserer de for mye olje borte
i staten selv, liksom.
– Ja, altså, de er selvforsyntige.
Og klart at hvis kineserne plutselig må begynne
å betale 150 dollar for at, så tror
jeg, da tror jeg de amerikanerne er veldig
fornøyde med det.
– Vet du som en kuriositet hvor mye
olje vi produserer i Kina?
– Jeg tror ikke det er mye.
– Mer enn dobbelt så mye som i
Norge.
Men de har jo en del flere, da.
– Det er jo...
Vi må flytte komma litt.
– Ja, vi må det, vi må det.
Men vi snakker om dette evigvoksende statsbudsjettet og
utgiftssiden til våre brave ledere.
Og det de tar inn i skatter og
dette, og det er jo en sånn ting
som er verdt å ha med seg i
regnestykket, ikke sant?
For vi snakker om at staten bruker 2000
milliarder og 2200 milliarder i år, sannsynligvis.
Hva er den vanvittige ulempen som inntektsskatter er?
Hva utgjør det av helheten i det?
Og det er overraskende lite ut fra størrelsen
på statsbudsjettet.
Samlet på formue og inntekt, så er det
sånn rundt, regnet nesten 500 milliarder, og så
er trygdeavgift og arbeidsgiveravgift omtrent det samme, 435,
og momsen er omtrent det samme, 400, sånn
cirka.
Deler du de tre delene på inntektssiden, så
er det sånn 450-ish milliarder i de
tre balkene.
Så er det tobaksavgifter og sånn dildal som
kommer i tillegg, og så lander du på
1400 milliarder, og så går da utgiftssiden opp
til 2000.
Det er bra at man har Equinor som
kan betale det.
Equinor og finanssintekter, det er det det er.
Så vidt jeg vet, Equinor bidrar med mer
penger inn i statskassa enn alle andre bedriftsbeslutninger
samlet.
Ja, fordi hvis du bare tar dette grovregnestykket
vårt, så sier 450 milliarder ganger tre, som
er de vanlige, det er sånn skatt og
avgift og moms og trygdeavgift, så er du
på 1350 milliarder.
Høstelittere, så ender du på litt over 1400,
da er det 500-600 milliarder igjen opp,
som bare er ...
Når de da snakker om at de skal
opp 200 milliarder til i år, så er
det ikke så jævla mye mer du kan
skru til disse skattene, ikke sant?
Fordi de er ganske ubehagelige som de er.
Ja, jeg visste det.
Jeg tenker jo litt sånn at ...
Vi kan jo snu det, det er jo
helt på hodet, ikke sant?
Jeg mener ...
Norge er jo et annerledes land, med masse
inntekter fra ...
Petroleum-strukturerte, ikke sant?
Så jeg synes det store spørsmålet er hvorfor
i helvete er skattene så høy.
Ja, det er jo det virkelig rare.
Vi kan jo sitte og snakke om alternativ
handlingsregel og reduksjon i staten og sånt, jeg
blir blå i ansiktet, men det er jo
...
Inntektsiden er i orden.
Det er et slag for mindset også, også
i hele systemet, det slår meg noen av,
vi var jo så vidt innom dette med
eiendomsskatt og formidelsbeskattning og hele den typen der,
at det er litt sånn ...
Det er ting som lager litt sånn trøbbel
for enkelte, da.
Mange skatter som er sånn at du beskatter
ting som ikke er kontantstrømgivende.
Det er litt sånn, ja.
Men likevel, når det her finanspolitikkutvalget med Torvikken
i spissen kommer og sier at ja, hvis
noen skulle finne på å ta bort den
her formidelsskatten, da vil jo Norge bli et
veldig annerledes land i form av kapitalbeskattning.
Jeg så som om det var et problem.
Det er poenget.
Det er å gjøre ting bedre.
Det andre kan fort være bedre.
Men her har jeg jo et forslag, det
er jo i helt sånn Stoltenberg, eller i
større stil.
Nå har det blitt cirka 3,5 millioner
per innbygger fra dette oljefondet.
Hvis vi sier at alle nordmenn må betale
1,4 prosent i formudskatt på den formuen
du har stående i oljefondet, da blir det
skatteintekter.
Det slår meg jo ...
Konsektive beskattning.
Det slår meg at dette er jo litt
sånn måten man tenker skatt på i Norge,
så det ville ikke vært noe annerledes å
skatte det enn sånn man skatter mye annet.
Produktionsmidler i bedrift og sånn.
Definitivt produktionsmidler i finansiell forstand i hvert fall.
Dette fondet er verdt 3,5 millioner per
innbygger i Norge.
Den må betale 1,4 prosent i formudskatt.
Ferdig.
Det vi er litt utettere i dette segmentet
er jo denne voldsomme avstanden mellom pensjonist-ektepar
som må selge boligen sin for å jobbe
her i 40 år fordi den har gått
opp en del i pris, men du har
minstepensjonen din, og det går til helvete når
du får en sånn skattregning på 70 000
eller et eller annet ekstra, for da går
ikke regnstykket ditt opp lenger, og så må
du selge deg ut av barna hos hjemmen
din.
Du har 200 000 utbetalt i året, hvis
du betaler 70 000 mer i skatt, da
hjelper det ikke.
Avstanden mellom det og en stat som vasser
i penger og sløser det bort som vi
har sett i siste måneder på bistandsprosjekter som
er mest sånn white saviour-kompleks med at
folk i dress skal få stilige møter som
de kan skryte av til kompisen sine.
Det der er veldig provocerende, det kaster blåre
øynene på folk, at du gir bort skattpengene
der i stedet for en annen tilklarende sulning.
En?
Alle som kom og møtte opp og sa
«Jeg vil ha penger!» UD er jo
en sånn der i seierposisjon hvor stortinget ikke
blander seg hva de bruker penger på, så
de har jo delt opp penger til Norsk
Journalistlag og Skup.
Den prisen for journalisme, de har fått bistandsmiddel
fra UD.
Å, LO, de har gitt det videre til
Arbeiderpartiet.
Åndetunger ville sagt at det ikke så bra
ut.
Når det kommer til LO og dette her,
så er den summen de får fra UD
og den summen de gir til Arbeiderpartiet veldig
lik hvert år.
Ja, og det er litt sånn at penger
er faktisk «fungible».
Så når du får penger med den ene
hånda og du sier at det brukte jeg
utlandet på noen forskningsgreier.
Ja, flott det.
Men når du gir en sekk med penger
til Arbeiderpartiet på andre sida og Arbeiderpartiet har
delt opp dette til deg, så er det
litt sånn...
Det hadde vært morsomt hvis vi hadde en
presse som skrev litt om det.
Da må de jo skrive om at de
må ta penger til sine egne skuppriser og
sånne norske journalistlag.
I tillegg.
Jeg skjønner hvordan det blir vanskelig.
Det kan bli veldig vanskelig å balansere det.
Det er så vanskelig å argumentere hvorfor det
ene er bra og det andre er dårlig.
Jeg tror vi hadde trengt en Javier Milley
her til å ta oss en sånn virkelig
rødskap.
Jeg tenker at Javier Milley i Norge ville
ikke ha store problemer med de første 2
-300 milliardene.
Jeg tror det hadde blitt veldig mye færre
ansatte i UD.
Men spør du folk på gata nå, så
tror jeg langt de fleste som hadde fått
ansvar for UD hadde sørget for at det
ble ganske mange færre ansatte der.
Ja, hjelp oss.
Folk har jo veldig tro på myndighetene.
Helt anekdotisk så har det vært mye snakk
om priser i dagligvarerbutikken og sånne ting.
Så da var jeg inne på en av
nettaviser, så så jeg at folk spurte litt
sånn at, ja, skulle man hatt en app
hvor du kunne samlinge priserne i ulike butikker
og sånn, og så fikk du sånne alternativ
hvor du kunne svare litt sånn at, ja,
det burde noen lage, eller sånn, ja, dette
må myndighetene gjøre.
Og jeg så sånn, over 70% sa,
dette må myndighetene gjøre.
Sånn, ikke noen svar for seg selv.
Men det er litt lurt hvis myndighetene gjør
det, fordi hvis næringen gjør det selv, så
blir det jo tatt for pris samarbeid.
Det er klart.
Panorama gjorde en sånn undersøkelse når det kom
til bistandsmidler, og da var det sånn, jo,
altså, nordmenn var veldig for at man skulle
dele ut penger for å hjelpe vanskeligstilt i
andre deler av verden, men omtrent like mange,
altså, det var liksom sånn flertall for det,
men det var 1% som trodde at
synes at UD hadde delt ut pengene bedre
nå enn før, hadde en bedre oppfattelse av
det nå, resten var litt sånn ...
Vi stoler ikke på de som gjør det,
vi synes ideen i utgangspunktet har vi ingen
problemer med, men praksisen, hvordan dette faktisk gjøres,
der var tiltroen veldig lav.
Altså, folk der ute, ikke sant, kolleger ofte,
venner, og om du treffer folk, folk er
så sinte nå på dette her.
Og det har ikke helt sunket inn, tror
jeg, hos den styrende klasse.
Hvor gærent det er nå, det er faktisk,
så jeg er oppriktig litt spent på neste
valg.
Og hvor lenge dette huskes, får meg over
optimistisk.
– Jeg ser for meg at et konsekvent
parti som hadde hatt dette innenfor sin filosofiske
ramme kunne gjort det bra.
– Hadde vi bare hatt et sånt, vet
du.
Ja, ja, ja, ja.
Nei, skal vi ...
Vi var jo inne på noe idrettslag her
en foregående episode du veter om, som hadde
bygd idrettshall.
– Ja, vi klarte jo å bygge den
til ...
Altså, det var jo en gladenhet.
Men i stedet for å enda opp med
å betale 250-60 millioner for en idrettshall,
så var det en fyr som tegnet og
fikk det ordnet til 13.
Det er 95% besparelse.
Det er jo ...
– Det er greit, det.
– Det er innovativt.
– Det ble opplevd, det.
– Ja, det ble opplevd, og så kommer
man stormende fra idrettsklubber, lander rundt ned til
Tønsberg for å se hva pokkeren er det
du har gjort her.
For det, alle har fortalt oss at dette
koster 260 millioner kroner, og så står den
ferdig enn det er til 13 med gratis
frokost hver dag til de som kommer og
trener på morgenen.
Her er det noe som ikke ...
– Men vi var jo inne på at
når idrettslaget i den kommunen der nede i
Tønsberg går og spør kommunen fordi vi trenger
frides, eller i idrettsmiljøet vårt har ikke noe
sted å trene, og masse folk som liksom
går og driver dank i stedet for å
være idrettsprofiler og sånn, ikke sant?
Hvis vi hadde hatt treningsanlegg, hva hadde det
kostet?
Kan vi få en halv?
Så sier kommunen 260 millioner og så er
det, ja, nei, da går det jo ikke.
Det er jo alt for dyrt.
– Og det er jo for det, det
er liksom den prisen som det koster for
å bygge sånn som det kaller.
– Og så er det en fyr som
syns det er for gærlig, og så finner
han ut at det får det til for
13, og så gjør de det, og gjennomfører
og bygger det, og så har du faktisk
det anlegg som skulter for 13.
Så kan man jo føle at kommunen står
litt i veien, men det er kanskje å
dømme dem for hardt, fordi nå har rett
og slett nå har du prøvd å hjelpe
til, fordi det er mye sånn idrettslag og
frivillige som, ja, rydder søppel langs...
– Som gjør litt sånn arbeid som motbetaling,
men som forening.
– Ja, få inn noen penger til klubbkassa,
ikke sant?
– Ja, ja.
– I stedet for offentlig støtte.
Og kanskje du bare mener vel og vil
bidra til miljøet eller et eller annet.
Men da, og denne gangen er du ikke
kommunen, men da er statenes veivesen.
Når du skal arbeide langs vei, inklusive frivillig
søppelplukking, må man gjennomføre seks timers arbeidsvarslingskurs én.
Og så må du ha HMS-kort.
– Ja, og dette er interessant, skjønner du.
Jeg har jo HMS-kort.
Det er jo noe som brukes primært...
Det er tre bransjer hvor det er krav.
Det er transport, har du vel blitt krav
på, så er det bygge og anlegg, og
så er det et eller annet til.
Jeg husker ikke hva det er.
Det er liksom, da må du ha HMS
-kort, og det kortet det forteller hvilke arbeidsgiver
du har og bla, bla, bla.
Men dette her er jo ikke noen av
delene, men så blir det akkurat å ha
det likevel, da, på et eller annet, plutselig.
For da blir dette tilhørvis regnet inn som
anlegg.
– Det er jo grei.
– Nei, altså, jeg vet da faen jeg.
Men det er den der byråkratiske tendensen til
at det viktigste er å følge prosedyrer og
ikke gjøre noe feil, og ikke kunne beskyldes
for noe etterpå.
Og da kommer man løpende og sier, ja,
men jeg lurer på om de der HMS
-kortene er noe dere burde ta.
Og så sitter du der og destruerer frivillig
innsats, ikke sant?
– Og så er det ikke mulig å
skrive et HMS-kort til noen som jobber
frivillig for en idrettsklubb, ikke sant?
Der skal arbeidsbetingelser og alt ligge inne, til
og med lønnsnivået ditt skal ligge der.
– Det blir jo lett, da.
I sånn idrettslag er det vel null.
– Ja, men det er bare at du
må være ansatt.
Så du må være registrert som ansatt.
– Og du har ikke lov til å
si opp noen hvis du ansetter dem.
Det tipper jeg er attraktivt for idrettslaget å
trygge å ansette utøverne sine.
– Ja, det er ikke noe problem.
Og alle foreldrene.
Jeg har brukt idrettslag i gamleholdet før, og
vi har brukt Oslo Bryterklubb.
Den var finere når du skulle skjevning.
Du hører at det er rette gutter.
Det har gått bredd for foreldre og dessverre,
for å tømme lokaler rundt omkring.
De kom og deltok på dugnad, en kveld
her og en kveld der.
Kjempegenialt.
– Ja, hvis man er komfortabel med å
være lovbryter.
– Ja, nei, den gangen var det ingen
som...
Altså, de som betalte regningen til skjødd, det
var Telenor.
– Det sitter en arbeidsleder oppe i Sørreisa
kommune som syns at disse kravene grenser til
galskap, etter at forsvaret ble nektet opp på
kussøppel langs Fylkesveien uten kurs.
Tidligere samferdsminister Ketil Solvig Olsen ba veidirektoratet forenkle
regelverket allerede i 2018, men det hadde ikke
byråkratien noe lyst til.
– Nei, altså, Solvig Olsen, han vet vel
egentlig det, for han hadde jo...
Hvor lenge var han satt som minister da?
Var det tre år, eller var det fem
år, eller hva det var?
Han ble i hvert fall...
Altså, jeg vet at han fikk mye motstand
av byråkratiet for at det gikk imot deres
politiske ideologiske retning når han sa at nå
skal vi gjøre ting slik og sånn i
stedet.
Det var mye kriging.
– Dette HMS-kortet Du var inne på
det, Trond.
Pålagt i bygg og anlegg, renhold og bilpleie.
Forskriften om HMS-kortet på bygg og anleggsplasser
gjelder alle som utfører arbeid på slike steder.
Men ofte en viss forvirring om hva som
regnes som en anleggsplass altså.
Det er definert i en nasjonal forskrift, men
oppdragsgivere som for eksempel fylkeskommuner eller statens veivesen,
kan da velge å stille strengere krav enn
regelverket.
– Å, nei.
– Så da kan vi regne med at
man legger opp til frivillig aktivitet og verdiskapning.
– Altså, jeg tenker at hvis vi har
en løsning på dette her, og det er
hvis vi tar alle byråkratene ut av statens
veivesen og sender dem langs veien for å
plukke søppel, så tipper jeg at de går
tilbake på kontoret og finner en løsning for
å slippe litt av de regelverkene etterpå likevel.
Det er ikke en så kul jobb det
er som man gjør.
Det er veldig glad for at noen faktisk
tar på seg den jobben de har.
– Anslagene her sier jo at det er
hundrevis av tonner med søppel som blir liggende
langs norske veier, fordi dugnadsgjengene rett og slett
bare gir opp når man møtes med krav
om å gå på seks timers dustekurs og
få HMS-kort.
Og da er det vel greit å peke
på Parkinson's lov om trivialitet.
En byråkrat vil bruke mer tid på å
utforme sikkerhetskravene for søppelplukkere enn å vurdere de
faktiske kostnadene ved at frivilligheten dør.
Det var en omskrivning av loven, tror jeg.
Men ja, hvordan kan vi bli kvitt dette?
For det blir bare verre.
– Det vakker jo på seg.
Det blir jo sånn hvis du hele tiden
har en ideologi som sier at det er
staten eller det offentlige som skal løse de
oppgavene som finnes.
Heller enn at du sier at det er
kjempebra hvis folk liksom fikser problemer der ute
i samfunnet på egen initiativ.
– Det er jo statens, veivesen eller kommunen
avhengig av hvor de plukker.
Som betaler for dette er utgangspunktet.
Når de da sier at dette må gjøres
via organiserte firmaer, så vil jo kostnaden for
dette gå drastisk opp.
Når den kostnaden går opp, så blir det
mer betalt i skatt for alle også.
– Det gjør det jo.
– Det er jo et paradoks da, at
hvis du skal plukke en blekkboks ute i
veikanten, så trenger du opplæring, seks timer og
et HMS-kort.
Hvis du skal lede et politisk parti, hva
trenger du da?
– Ingenting.
– Da kan du bare ture fram, vet
du.
Med folk i ryggen.
– Jeg tror kanskje det er krav om
slikttong.
Du må være god på å snakke bullshit
i to minutters boker.
– Det er litt absurdt, ikke sant, at
det stilles formalkrav til en 14-åring som
plukker søplingen veien på Dugnad, og det stilles
ikke noen formalkrav til en politisk leder eller
en statsråd.
– Hva skal du egentlig lære?
Du skal lære å passe deg for trafikken,
ikke sant?
Jeg vet ikke, det har man jo gjerne
fått med seg opp igjennom.
– Så går du ikke i veien, det
er jo grøfta du går og plukker.
Det er ikke noe behov for å gå
ut i veien og plukke, for den veien
blir feid.
Så det er jo grøftene du går, ikke
hele veien.
– Hvis man skulle snu på det, og
så sa du, hvordan ville en sånn stat
tenkt hvis den var ansvarlig for sikkerheten i
samfunnet, og skulle sette regler for hvem som
kunne bli politikere og partileder og statsråder og
sånn.
Hvis du skulle bruke denne tankegjengen på det,
HMS-kortet er helt åpenbart.
Og så må du selvfølgelig få begrenset arbeidstiden
deres, så det er ikke noe sånn der
du må gå hjem klokka fire.
– Akkurat det synes jeg høres ut som
en forbannet god idé, hvis vi begrenser et
politikers arbeidstid til maksimum halvtime om dagen.
– Det har du, men da har du
meg rett i det, og det synes jeg
virkelig er god idé.
– Da tvinner du fram en prioritering av
hva de driver med, og jeg tror de
dropper alt lusteriet og forholder seg til det
som er fornuftig og viktig.
– Og så må de selvfølgelig ha brannvernkurs
en gang i året, og stortinget sitter og
klikker seg gjennom en eller annen sånn...
– Ja, det er mange som, har de
antikorrupsjonskurs?
– Nei, det vil jeg tro mangler.
Det er helt åpenbart at de må ha...
– Nå kan du forstå at det i
og for seg kan se ut som det
er behov for.
– Ja.
Jeg skjønner at det er mange ting som
jeg kan komme på her, som jeg har
lyst til å innføre som regulering for politikere.
– Og så må de lære at normal
høflighet, hvis man er politiker, er at man
sier unnskyld før man begynner å snakke hver
gang.
– Ja.
– Unnskyld for at jeg er i denne
klassen av mennesker jeg er.
– Akkurat.
– Ja, ok.
Max Weber beskrev byråkratiet som en rasjonell maskin,
men advarte mot at det kunne samtidig bli
et jernbur.
Det er vel interessant som perspektiv i denne
søppelplukkesaken.
Det er nesten fascinerende hvor lite gjennomsiktig det
er for de som setter reglene, hvor ødeleggende
de er for initiativ og frivillighet og aktivitet
og at ting skjer og at folk blir
satt i stand til å drifte ting, løse
problemer selv og at verden i samfunnet vårt
blir en sånn der tillært hjelpesløshet.
Du venter på at noen andre skal løse
alle problemer fordi du har ikke lov til
å gjøre det selv og du kan ikke,
og med tiden så begynner du vel å
tenke at kanskje jeg ikke kan.
Jeg har ikke noe med dette.
– Men det er også en sånn Webersk
byråkrati- teori-tilleggning, så jeg tror det
er veldig viktig at alt er skriftlig og
at ting er dokumentert og sånn, så det
klarte å gi fullstendig mening at vi skal
ha HMS-kort og ha kurs med skriftlig
dokumentasjon på og alle sånne ting, sånn at
kanskje litt mindre byråkrati hadde vært på sin
plass.
– Er det en form for institusjonalisert arroganse
når staten antar at voksne mennesker ikke klarer
å se en bil komme uten å ha
gått på kurs i seks timer?
Hva gjør det med tilliten i samfunnet når
staten behandler oss som potensielle offre som må
reddes fra oss selv?
– Det er et problem at folk ikke
blir behandlet som ansvarlige individer.
Du blir jo til slutt sånn at når
du passes på hele tiden, så gjør du
noe med din egen den følelsen av kontroll
du har over livet ditt.
– Ja, og jeg mener sånn realistisk sett,
da.
Evnen til å passe på seg selv går
ned når du blir passet på hele tiden.
Det er det klassiske.
En 14-åring på 50-tallet var et
voksen menneske.
Da kunne du finne på mønstre på båten
og reise til Amerika og bli bort i
tre måneder og ikke som du var et
selvstendig individ som reiste ut i verden og
oppdaget den og sørget for deg selv og
sånn.
– Et barn, Vegard, et barn.
– Ja, men så går det ordentlig, ikke
sant?
Det er 25-åringer som ikke er der
nå.
Og så kan du si ja, ja, men
det har noe med samfunnsutvikling og vi har
blitt rikere og lengre utdannet, så det er
masse greier.
Men det er også noe med den der
at staten blir større og større og mer
og mer omfattende og mer og mer detaljregulerende
og mer og mer defansiv i forhold til
skadevirkninger.
Nå skal vi snart forbi den snusen både
jeg og Trond bruker.
Vi er ganske sinte på det.
Hytte med neven og fyr og fyr.
– Vi vet ikke hvordan det går.
Folk har jo prøvd å gå fra sterk
til mildere røyk, og hva gjør de da?
Dobbelt så mye.
– Røyk i tre om gangen da.
– Ja, snus, det å legge inn to
snuser om gangen er jo ikke et problem.
De blir til og med sleppende og blir
skjevende leppa.
Men det er jo veldig teit at folk
skal kjøpe dobbelt så mye snus.
Eller det er kanskje ikke det hvis man
har skatt ingang.
– Ja, ja, lurt.
Sånn avgiftsmessig.
– Ja.
– Ja, ja.
Vi skal vel videre til der vi er
dels enige med både Senterpartiet og EU.
– Ja, det skjer ikke ofte.
– Senterpartiet roser at EU forbyr vegansk bacon.
– Altså, de forbyr et produkt som ikke
finnes.
– Netopp.
Og det er vel i retning vilheten til
markedsføring.
– Ja, ja, vi kaller det det.
Så finnes det flere vilhetene.
Det finnes, men som jeg ikke er like
provocert av, hvor du får sånn kalkunbacon og
sånn.
Jeg elsker bacon.
Bacon, det kommer fra grisen, en spesifikk part
av færdi.
Og hvis du prøver å fortelle meg at
kjøttfri bacon er en greie, så vil jeg
fortelle at du driver ...
Dette er svinnel.
– Ja, ja.
Det er klart det er tøys.
Og så er det selvfølgelig et spørsmål om
hvor grensene går.
Jeg forstod det skulle være mulig å fortsette
å ha vegansk burger.
– Ja, men burger er vel ...
– Det betyr kanskje bare at det er
kverna oppi det.
– En patty, liksom?
– Ja, en patty.
– Men det er liksom ...
Dette er matens restskatt.
Det er jo ...
Hva faen er det?
...
mot missvisende merking.
Jeg tar jo en ...
Ja, i nøden spiser man fyr og alt
det der.
Interessant allianse.
– Det er det.
Men det er et eller annet som er
litt rart også.
Man skulle jo tro så landbruksvennlig som EU
er, så hvorfor appellerer du ikke mer til
Senterpartiet, liksom?
– Det kan du si.
– Jeg tror ...
Der har Senterpartiet begynnet å si at det
er en mast som du skal stå over,
uansett.
Senterpartiet kan ikke plutselig komme ut og si
«Vet du hva, jeg tror kanskje vi er
forre EU».
Da er vi kvitt dem.
Vi lurer ikke på det, men ...
– Kanskje noen skal viske når i finisen
de gjør at ...
Det var kanskje en god idé.
– Det hadde vært stilig.
Det begynner meg litt om Venstre, som nå
skal bevege seg vekk fra Høyresiden og over
til Venstresiden.
Sånn.
Kjør på, Venstre.
Vær så snill, bare kjør på.
– Via condios.
– Ja, ses under den lille sperregrensa.
– Her er det koselig.
Kom på Alternativ podcast når dere kvalifiserer.
Det er ikke så lenge til.
– Når dere har lyst til å komme
og klage på valgloven, så skal vi ringe
til dere.
– Da er dere velkommen.
Som vi var inne på, Arne, så burger
overlever.
Men det gjemmer en pølse også.
Det er vel sekkebetegnelser på tilvikningsprosess av et
ikke-spesialisert produkt.
– Ja, det må vel kanskje bare ...
Man må vel ha en oppfatning av pølse
som matsylinder eller noe sånt.
– Pølse, det er en søppelsekk.
Alt er pølse.
– Tidligere landbruksminister Poldestad er da positiv til
dette forslaget.
Det er ikke bare bra for jordbruk og
for brukerne, men det er faktisk bra for
matberedskapen også.
– Ja, topp.
– Det er jo et interessant perspektiv i
disse beredskapstider.
– Ja, alt er jo beredskap nå.
– Ja, nå må jeg innrømme at jeg
lurer på hvordan han har fått dette til
å bli beredskap.
– Sannsynligvis på samme måte som kultursektoren fikk
kultur til å bli beredskap her.
– Det føles som litt det samme.
– Ja.
– NRK Dagstrud hadde jo her om dagen
en sånn 17-åring som danser palett og
det var et perspektiv at dette var beredskap,
ja.
– Ja, altså, når ting blir sånn, det
blir populære ord å hive med, så er
det sånn at det er ingen grenser for
hva som blir kastet inn i dette.
– Det er nesten sånn som grønt var
for fem-seks år siden.
Så alt var grønt, men det var jo
beredskap, da.
Tøffere verden, da, skjønner jeg.
– Ja, ja, ja, ja.
EU-parlamentet, i sin visdom, stemte opprinnelig mot
et lignende forbud i 2020, men har nå
snudd etter press fra landbrukslobbyen i EU.
Så dette forbudet gjelder faktisk også, og der
er jo et prinsipielt diskursjonspunkt, det gjelder også
laboratoriedyrkt kjøtt.
– Ja.
– Da begynner vi å bevege oss ut
i noe sånn, da høres det mer ut
som lobbypress enn prinsipielle avverninger.
– Ja, samtidig så synes jeg ikke det
er urimelig at forbrukere får en klar og
tydelig merking som sier at dette er vanlig
kjøtt, dette er laboratoriet.
Det synes jeg forskjellig på.
– Jo, det er hvertfall kongruent med hvordan
lovverket fungerer.
Også er jeg litt usikker på hvor mye
krav staten skal stille til det, og hvor
mye det er tilvirker og produsent som opplyser
og blir stort på, eller ikke.
– Nei, altså, hvis du tenker at dere
plikter opp at dette er laboratorimat, så det
skal være veldig synlig.
Ikke bare i den lille teksten som du
må ha forstørelsesglas for å lese.
– Kanskje du kan få høybråten til å
designe innpakningen på maten.
– Da blir den populær.
– Ja, nei, men laboratoriedyrka i kjøtt er
jo kjøtt, da.
– Ja, ja.
– Det er vanskelig å se det på
noen annen måte.
– Vet du hva, jeg vet ikke helt,
det er jo liksom ja, jo, jo, altså,
hvordan er teknologien?
Er det liksom sånn at du begynner med
noe kjøtt, eller begynner du bare med å
mikse kjemikalier?
– Nei, nei, du begynner med kjøtt.
– Du begynner med kjøtt, ja.
– Du begynner med reelle kjøttceller, og så
vokser du kjøttcellene i laboratoriet.
– Ja, ja.
– Så det eneste du ikke har med
her er eventuelle dyre plageri fra industrielt landbruk.
Du tar bort det, da har du ikke
lov med kalde kjøtt lenger.
– Nei, nei.
– Jeg har jo et spørsmål, det er
hvor mye koster det å produsere en kilo
med laboratoriedyrket kjøtt?
Jeg lukter jo at dette ikke er på
tilbud.
– Det gir for seg sant, men det
du, det jeg tror du finner generelt, fordi
det er et såpass lite, det har jo
blitt litt større da, det har jo vært
noen flere sånne merkevarer som liksom er, enten
så er det joks, at det er erter,
eller et eller annet sånn erteprotein, eller sojaprotein,
eller noe sånn, det er vel de som
har blitt store, altså den der laboratoriedyrkingen, det
er sånn helt nisje, tror jeg.
Tror du får kjøpt det noen steder, men
da koster det nok penger.
Men, man må jo se for seg at
hvis man får industrialisert de prosessene, så tror
jeg du får prisen ned til langt under
det det koster å kjøpe ei...
– Det er rett og slett et spørsmål
om hvor mye energi krever det i en
samt prosesser, altså dette blir jo fysiske lover,
hvor mye energi må du putte inn per
kilo kjøtt du produserer?
– Nei, men det er eksakt regnestykket, ikke
sant?
– Hvis det er 5 kilowatt per kilo,
så er jo det god butikk, og hvis
det er 150 kilowatt per, så begynner det
å bli dårligere, og hvis det blir du
trenger en megawatt for å produsere, så blir
det...
– Det er åpenbart, men det tror jeg
vi skal påta oss og researche litt, altså
prøve å finne ut, regne fra first principles,
hva er energiinsatsen for å lage en kilo
kjøtt her sånn?
Hvilke fysiske lover er det som begrenser det
her?
– Ja, men det er interessant, ikke sant?
– Det er ikke bare energi, også fordi
at du skal ha noen andre input.
– Næringsstoffer.
– Også skal du ha noen kapital for
å...
du skal ha noen maskiner.
– Åpenbart, åpenbart.
– Intusjonen er jo sånn at det kan
gå til at det her skal være bra
for så vidt, ikke sant?
Hvis det blir en stor greie at du
får denne enhetsprisen en god del.
Jeg ville tenkt det.
Også vil jeg jo tro at grensekosten, altså
hvis du neutraliserer og du får det i
stor skala, så er jo grensekosten stort sett
inputs av energi og råmaterialer.
Det er altså næringsstoffer og energi, og så
er det et regnestykke på hva er grensekosten
på siste enhet, ikke sant?
– Og kalorier kan jo være billig, så
spørte jeg kanskje noen, altså vet jeg ikke
om alle kalorier går de ikke bra inn
på en måte, men...
– Nei, nei, nei, men det er jo
masse regnestykker på det, ikke sant?
Sånn plantekost er mye mer energieffektivt enn kjøtt,
for det at du...
Men det er noen, ikke sant, det som
er lite effektivt er hvis du må fore
på IQ, og så skal du lage mat
av det, så tar du bort 9 av
10 kalorier, ikke sant, fra input.
– Ja, så jeg visste ikke sånn sjokkerende
stor forskjell, at det er veldig mye mer
effektivt å lage høns eller opptilsfisk, men...
– Jeg tror det tallet er 1-4,
ja.
– Hvis du driver som sauvebonden og sender
dyrene dine til fjell, så er inputten den
tida de går på fjell, egentlig, det er
jo null.
– Ja, de driver bare å lage kulturlandskap,
og så kommer de tilbake og blir mat.
– Ja, mat og genser.
– Mat og genser.
– Litt mat for ulvene, men...
– Men jeg mener sånn, i en sånn
der bærekraftsperspektiv, så er jo sånn vegansk kosthold,
har jo noen argumenter going for it, for
det at ressursinnsatsen inn er av det laveste
du får.
Og tror jeg du mister litt på den
insofraliserte prosessen med å lage burger og kjøtterstatninger
av det.
– Men problemet er jo at det leverer
ikke den energien vi trenger i den sammensetningen
vi trenger det heller.
For eksempel...
– Nei, vi er jo litt på det
også.
Det kommer litt an på hva du spiser,
altså.
– Nei, men uansett hvordan du snurer og
venter på det, kjøttproteiner er heleproteiner som vi
klarer å ta opp, mens disse grønnsaksproteinerne, vi
klarer ikke å ta de til oss ordentlig.
– Nei, vi klarer det.
Og det du ikke får er B12.
Er du ren veganer, så må du innom
sykehus for å få B12-sprøyter.
– Ja, det må du også.
Men det er større perspektiv enn det.
Altså, vi har jo grader av hvor mye
vi får i oss av de rette tingene.
Og så er det sånn, hva kan du
leve med og hva lever du veldig bra
med?
– Ja, men det er helt sant.
– Jeg tenkte også litt sånn at hva
er målfunksjonen her?
– Det er ikke sant.
Det kan gå opp mye at biff er
veldig lite energieffektivt, men hvis du betaler det
det koster, så må det være en grønnsak.
– Det er jo biff.
– Det smaker godt.
– Det skal jeg lov å legge vekt
på.
Men en liten anekdote om den der B12
-sprøyta.
Vet du hvorfor du må innom sykehus for
å få B12-sprøyter?
For du kan jo gå på nett og
så ser du at du kan jo kjøpe
B12 i konsentrasjoner som livstidsforsyning.
– Det er ikke lov å importere det
til Norge?
– Selvfølgelig ikke.
Det er staten som har sagt at helsekostforretning
får ikke lov å selge et helt ufarlig
tilsendingsstoff som selges over hele verden, så derfor
må vi belaste helsevesenet med å få alle
veganere inn for å få en sprøyte trett
hver måned.
– Heldigvis er andelen som er veganere i
Norge i dag svært lav og synkende.
– Jeg tror det er veldig tøft å
være sånn 100% gjennomført.
– Ja, Wolfgang Lee er jo på «Veganere
kjører nå».
Det er en krevende sak.
Han har vel ukestiden.
De skal ha tre måneder hvor de kjørte
rent vegansk, og når de er ferdige med
det, så skal de kjøre helt clean carnivore.
Det som er krevende er at en ting
er at du skal spise, og det går
greit til frokost og lunsj, men middagen, det
er helt tragisk.
Og så er det jo også at du
må bytte ut alt sengetøyet ditt, klærne dine
og alt som er.
Veganisme er jo ikke bare mat, det er
jo også alle produkter ellers, ikke sant?
– Da går det jo bananas, da.
– Ja, ja, men alle veganere gjør jo
stort sett det, for det er jo en
sånn etisk vurdering å være veganer.
Det hjelper jo ikke at du sparer å
ikke spise kjøttet fra den kua hvis du
bruker skinnet til sofaen etterpå.
– Det er veldig dobbelt sikkert.
Men hvordan ble det for veganere?
Dette trossamfunnet veganer, de fikk jo ikke statsstøtte,
var det ikke sånn?
– Nei.
De ble ganske sure for at ikke de
fikk det, for de mente at de var
religiøse, og det vil jeg jo si.
– Jeg er helt redd med det, Trond.
– Nei, men jeg hadde jo mine tre
måneder som veganer, jeg, da.
– Ja, det er godt å vete, da.
– Ja, og det var jo bare for
å prøve å ha litt stor mage, så
jeg skulle finne noen måter, og så var
jeg veganer, da må jeg prøve det.
Gjorde det i tre måneder, og det var
konsekvent og sånn kostholds...
Jeg prøvde å gå litt for sånn råkost
og greier, da.
Den erfaringen jeg gjorde meg er at du
bør ikke ha så stor leilighet.
Fordi når du går fra en fjerde del
av det fiberet du skal ha til fire
ganger mer enn anbefalt over natta, så er
den tida du får til å rekke frem
til toalettet, er så liten.
– Hehehe.
– Du sprinter over den lille 30-karats
leiligheten du har, og du rekker det akkurat.
– Jeg kjenner at jeg har ikke tenkt
å gjøre det forsøket.
– Men det ordner seg etter noen dager,
da.
– Wolfgang sier at han føler seg slapp
og dårlig, og at han begynner å bli
i dårlig form etter tre måneder på det
veganer kjører.
– Jeg så en sånn der videopodd, men
han ser jo bra ut, da.
– Han er en kjekk fyr fra før,
da.
– Kjekk mann.
– Han har vel gått ned i vekt?
– Det kan jo ikke gå det, nesten.
– Nei, det var ikke noen mål å
gå ned i vekt.
Han var jo så veldig slank fra før,
så det var ikke noen ønske om å
bli slankere.
Muskeltap, det vet du.
– OK, skal vi bevege oss mot en
liten oppsummering av ting her.
Vi har satt en liten overskrift på oppsummeringen.
Det er en brutt samfunnskontrakt, et mønster av
at det er en stor stat som mister
litt kontakten med de folkene som er unærne.
Den er rik.
Vi er drøyt å si at vi er
fattige, men det er hvertfall noen som rammes
ganske hardt av disse endringene i skattesystemet og
det jeg tror vi kan kalle statlig grådighet.
– Det sosialdemokratene kaller fellesskapet er jo en
veldig stor del av livet til folk, og
så en stor del av økonomien deres.
Man kan jo si at vi vil ha
det sånn, og mange vil tydeligvis det.
Og så er det jo noen av oss
som synes at kanskje en annen måte å
gjøre det på hadde vært vel så bra.
– Det er kombinasjonen av denne økonomiske utbyttinga
som det oppleves som i stor grad, også
er det en byråkratisk kverning at du ikke
får lov å snu deg uten å spørre
om tilatelse, liksom.
Du hoster i senga på natta, så er
det å høre med staten først om du
får lov.
– Det er jo det.
Som mange gjør som aksepterer dette systemet, det
er klart det blir forbannet når du møter
den sløsingen og sånne idiotiske regler, at det
fellesskapet som virkelig skal hjelpe deg og støtte
deg og ta vare på de fattige, at
det bare er kødd.
Det er klart det blir forbannet.
– Grunnen til at vi har landet i
det er en kokefrosk-greie, ikke sant?
Fordi denne frosken kommer opp i et vann
som er romtemperert, og så har jo bare
temperaturen blitt skrudd sakte, men sikkert opp, så
folk forstår ikke helt hvor mye dette her
er.
Det blir en resignasjon, man har ikke noe
tro på at det er mulig å gjøre
det noe annet så bedre, ikke sant?
– Og så blir det jo litt sånn,
jeg vet ikke om folk blir litt lurte
på en måte, fordi for de av oss
som har levd litt, så er det jo
litt sånn at hvis du husker de gamle
dager, da var det jo sånn at luktingsvetekter,
så butikker måtte stenge før du var ferdig
på jobben.
Du fikk bare lov til å...
– Det var vitsen med stengetider, hvis det
ikke stenger før du var ferdig på jobben.
– Ja, ikke sant?
Og så kunne du bare ha NRK, og
du hadde masse greier som fullstendig dominerer, og
så var det veldig tydelig at myndigheten, de
ville ha kontroll på alle aspekter av samfunnet.
Pressen, medier, skole, næringsliv, og så hele den
søppa.
Og så ble det jo litt sånn, det
ble jo litt løst opp i det der.
Men det virker jo egentlig litt som om
at staten er tatt igjen, bare på volymen
i hvor mye dette snille fellesskapet styrer folks
liv når det kommer til støkket.
– Ja, og det går jo an å
trekke opp fordi når man liksom får en
sånn symbolsak om det ganske beiken, at det
også er litt sånn blårig øya på folk,
at det er distraksjon da, fordi det er
sånn tulle symbolsaker som politikerne bruker tid og
ressurser og oppmerksomhet på.
Se her, nå står vi opp for dine
eller våre, eller riktige eller gode verdier rydder
opp og ordner, mens det bare er sånn,
ja, vi snakker om dette sykleskuriene mellom, som
står i enden av den kjempedyre jernbanen, og
så er det den man kranger om.
Og det er liksom summen av disse tingene
da.
Byråkratiet, økonomien, og det der symbolsak hvis-hva
-distraksjonsgreiene.
– Og så er det også den der
greien med at når staten skal ha en
politikk på alle mulige områder, så er det
ofte sånn at den her politikken, den har
motstridende interesser.
Du svirer penger og ressurser i begge ener
som motvirker hverandre.
Og jeg tenker for eksempel sånn på at,
ja, du vil bevare naturmangfold og sånn, men
samtidig skal du drive distriktspolitikk og jordbygdspolitikk, og
industriutvikling, og hele den slipp av deg.
Og liksom sånn at noen skulle rett og
slett bare filte av en del av de
her oppgavene som du ofte holder på med.
– Fil er galt verdtøy, min venn.
– Rasp?
– Viva la libertad, carajo!
– Motorslag, for faen.
Da snakker vi.
– Minn meg om det å komme løgnene
fra EU her, som da skal forby omsetning
av tømmer som er tatt vekk fra å
lage matjord.
– Å?
– Ja, det har vi stedig fått for
seg nå.
– Men jeg vet ikke hva er logikken
med det.
– Nei, fordi at man skal ikke fjerne
skog, for det er så viktig – Godt
eksempel takket til deg.
– Ja, men greia er jo at problemet
med det er at når du innfører sånne
regler, så krever du plutselig det dokumentasjon på
alt det tømmeret du kan bruke også.
– Ja, selvfølgelig.
– Og dermed så løper vi jo dette
løpsk, ikke sant?
– Nei, jeg blir sliten av det, så
bare trykk på alt det her.
– Hvis jeg leste manus rett, så tror
jeg vi har det etter en steg i
den kommende episode, ikke det?
– Det kan være.
– Jeg lurer på det.
Men skal vi runda for i dag med
en liten oppfordring.
– Ja.
– Hver gang staten lover deg bedre rå,
så er det dine penger de lover å
gi deg tilbake byttelite.
Så lenge du følger reglene dem, så tar
HMS-kurs og kaller maten din for det
de sier at den skal hete.
– Og ikke minst Liberalaften.
– På tirsdag.
Be there or...
– Be square.
– Altså, Netflix er ikke så spennende.
Du har scrollet gjennom for å ikke finne
noe du skal se på der.
Så mange her kører at det er greit
å spare hjem.
– Garantert.
– Og Netflix er asynkron, så du kan
se på det når du kommer hjem.
Da har du bedre humør også.
– Men er det redaktørstørt?
– Nei, det er det samme.
– Ikke se på Netflix.
– Nå gir vi oss klar.
Takk for i dag.
– Ha det bra.
Takk for at du hørte på sidelinjen podcast.
Snakk gjerne om oss.
Lik, del og anbefale oss i podcast-appen
din, eller delta i kommentarfeltet på YouTube.
Har du ris eller ros, kritikk, forslag, spørsmål,
eller noe annet, så finner du all kontaktinfo
på sidlinja.transistor.fm