Velkommen til Sidelinja, podkassen for politisk hjemløse.
Og for lokalpolitikere som trenger å bli tatt
i de kommuniske ørene.
Rundt bor i dag Løvørnsko gutt Trond Sørensen
og meg selv Vegard Nøttnes, som ikke er
fra Løvørnsko.
Nei, du er fra bygda, du.
Det er helt riktig.
Men på bygda er det sånn sunne, tradisjonelle
husmannsverdier der man sparer penger og snur på
skillingen og spiser poteter til middag.
Ja, og det gjør de ikke i Løvørnsko.
Vi kan starte med en gratulasjon.
Løvørnsko kommune er nå den kommune i Norge
som har mest gjeld per innbygger og mest
gjeld per arbeidslager.
Heldigvis 200 000 og 260 000.
Det er jo en prestasjon det, for konkurransene
er knallhard i teten der.
Ja, men Løvørnsko prøver ikke en gang å
ikke vinne denne konkurransen.
De er ikke fornøyde med å vinne det.
Vi må være præcis her på at de
leder over for eksempel Bodø som skal flytte
flyplassen sin 100 meter.
Ja, ja.
Bodø er ikke nær at man klarer Løvørnsko.
Det er sjansløst.
Godt jobba, det må jeg si.
Jeg nyter godt av å være medlem av
Løvørnsko oppslagstavle, som er en vektøygruppe for folk
i Løvørnsko.
Så bor ikke jeg der lenger.
Jeg har jo forlatt det stedet.
Du har genetikk fra Løvørnsko.
Ja, og så inntil å si litt annerledes.
Løvørnsko, når jeg flyttet derifra, hadde noe sånn
som 27 000 innbyggere.
Jeg har nå 48 000, og det har
gått typ 15-20 år.
Det betyr at de har mye høyere skatteintekter.
Det har vært en vekstra til Løvørnsko kommune,
som har vært helt spinnvill.
Det er ingen kommuner i Norge som har
hatt så stor vekst.
Ingen kommer i nærheten, som prosentvis er 7
-30 prosent i løpet av noen få år.
Dels medfører det at man får noen kostnader,
for man må bygge flere skoler.
Man må ha flere eldreopsorg.
Ikke minst flere kulturhus.
Ja, for det måtte de også bygge.
Du får egentlig ikke nok kulturhus, har jeg
lært.
Løvørnsko kommune hadde et kulturhus.
Det lå på Trianen, sammen med Trianen kjøpsenter
og to hoteller på Trianen.
Det sto ferdig når jeg var 12 år
gammel, så det begynner å dra noen på
året.
Der var det svær kinosal, det var svær
konsertsal, stort bibliotek, en slags svær ballsal.
Det har blitt renovert på et tidspunkt, så
det har holdt en ganske bra standard.
Men så ble det fristen å bygge noe
enda større, enda finere.
De bygde ikke kulturhus, de bygde bare løvørnskoghus.
Det tror jeg.
Det er et prosjekt som har estimert å
koste 250 milliarder.
Nei, millioner.
Takk.
Nei altså, de vil ikke overraske oss om
det var 3 002 her.
For de endte opp med en budsjettsbrekk, så
de landet på 960 milliarder.
Millionener.
Nesten en milliard.
Ja, nesten en milliard.
Det sto ferdig for 7-8, kanskje 10
år siden.
Men jeg tenker også at hvis du har
vært flink og spart opp pengene dine i
kommunen, så kan du jo alltid bruke det
på noe gøy.
Jeg tror ikke jeg har spart opp så
mye.
Og så har de bygd seg en ny
paradegate.
Eller den gode gamle Skåresletta, som er en
vei som er akkurat en kilometer lang.
Skal jeg huske det feil?
Så kilometermålet i hodet mitt har alltid vært
Skåresletta.
Fordi den forbinder nye strømsveien med gamle strømsveien,
eller Solheimsveien som den er tvert.
Men i hvert fall, der også ble det
en budsjettsbrekk.
Så de har klart å bruke nesten en
milliard på å bygge en miljøgate på en
kilometer.
Det går ikke an.
Jo, det går an.
Nei.
Jo, det går an.
En milliard for en kilometer med vei?
Nei, nei, nei.
Miljøgate.
Nei, men i helvete.
Jeg trodde det faktisk ikke gikk an.
Estimert kostnad 250 millioner og budsjettsbrekk, ikke sant?
Du blander ikke sånn.
Det er ikke en mil eller noe?
Nei, Skåresletta er ikke en mil lang.
Det er ikke en mil med vei samlet
i lørskogen.
Lørskogen er lite, vet du.
Det er ikke en milliard, det er 789
millioner.
Ja, men da er det ikke så galt.
Da er det ikke så galt.
Men jeg mener å huske at prosjektert så
skulle det koste 250 millioner, hvilket jeg mener
er minst like sinnsvagt.
Ja, det er en tredjedel så sinnsvagt, men
det er fortsatt sinnsvagt.
Altså, jeg har noen ting å sammenlignere med
for å ha jobben og anbud på en
jobb som er over 450 meter, hvor det
gjøres mye mer jobb under bakken.
Og likevel så er prisnivået helt annet.
Hva er prisnivået hvis du har det i
hodet?
Jeg skal ikke utlevere anbud, tror jeg.
Privilegiert informasjon.
Ikke 789 millioner, altså.
For å si det sånn, jeg kan fint
si at jeg deler de 789 millionene på
ti, uten at jeg har avslutt noen forretningsemuligheter.
Men da legger vi om vannrør, avløp og
legger ned et avfallssugerør som skal sveises og
legges gjennom hele veien og under veikryss og
gjennom kabler og alt som er for å
få dette hele veien fra der dette avfallssugsbygget
skal stå og suge til seg avfall fra
nye bygge i Sandvika sentrum.
Det er fancy greier.
Ja, det høres fancy ut.
Det høres jo ikke så stilig ut når
du bruker så lite penger på det.
Det kan jo være en B-sortering vei
i dette.
Jeg er litt usikker.
I tillegg har de bygd nye skoler.
Jeg har sett hvordan disse skolebyggene ser ut.
Du skjønner at det har kostet penger.
Det har blitt mye penger på å gjøre
ting dritfancy.
Så har de måttet bygge barnehager.
De måtte jo ikke bygge barnehager.
De kunne jo bare latt private stå for
å utvikle barnehagetilbudet.
Det er en teoretisk mulighet hvis du er
ond.
Eller hvis du ikke er økonomisk fornuftig.
Ja, nå er jo barnehageinsentivene i Norge slik
innrettet at det er økonomisk fornuftig.
Så skal det sies da.
Det er ikke alltid det vi tror.
Du har noen utbyggere som har puttet inn
litt penger her.
Akershus fylkeskommun som har gitt et bidrag til
omklassifisering og grunnleierne har puttet inn 106 millioner.
Det fremdeles.
Kommunen har brukt 10 ganger på det.
Altså, om ikke 10 ganger, så i hvert
fall 5 ganger av det det burde brukt
på å bygge en sånn stekning.
Jo, i min verden.
Men kommunen har bare måka på.
Nå sitter jo folk i lønnskolekommunene og er
fryktelig fornærmede.
Fordi kommunen må jo kutte.
Det må kuttes utgifter.
Så trist da.
Ja, og hvor begynner man å kutte?
Jo, man må selvfølgelig begynne å kutte.
Lønnskolehus har en ungdomskafe bemannet med folk fra
kommunen og sikkert noen subsidiert priser i kaféen.
Denne må nå legges ned.
Og det er krise.
SFO, det er jo på en måte det
barnepasset som folk baserer seg på å få
unger av sine når de er ferdige med
barnehagen og skolen klutter tidlig og begynner sent.
Det må det kuttes i.
Det er ikke snakk om å bare kutte
i åpningstiden komme en halvtime før og åpne
en halvtime senere.
Nei, nå snakker man på å kutte dager.
Så kanskje man må ta en eller to
dager ut av uka og si at det
er ikke SFO mer enn tre dager i
uka fordi dette blir for dyrt.
Det koster rett og slett for mye.
Og så vet jeg ikke hva jeg har
tenkt å gjøre med, men det skal sikkert
kuttes i noe helse og omsorg for de
eldre.
Det er jeg ganske sikker på.
For det er en kommunal oppgave.
Det jeg ikke har sett noen sted er
at de sier kanskje vi skal selge de
tre eneboliene vi bygde til 30 millioner stykker.
Fine enebolier da.
Ja, og så ligger de i et forskjellende
arbeidsstrøk da.
Eller en av de 500 kommunale boliene i
Lønnskog som kommunen eier.
Det er ingen vilje til å si at
nå har vi dritt på draget, så la
oss nå selge unna eiendom så vi kan
betale ned kommunal gjeld.
Det finnes ikke i reporteret.
Nei, den kommunale gjelden, det er ikke det
som er problemet, får jeg etter svaret når
jeg påpekker den.
Jeg fikk det påpekket fra en høyre politiker
som da høydde til nei, det er ikke
9,5 milliarder gjeld i Lønnskog, det er
bare 7,5.
Så har jeg brukt litt tid på å
se på disse tallene, så er det sånn,
ja, 7,5, det er de offisielle tallene
for 2023.
Men man har ikke sluttet å ta opp
gjeld engang.
Så det har blitt to milliarder til, men
som ikke er ordentlig bokført inn for 2024
og 2025.
Og 2025-regnskapet har ikke på noen måte
lukket inn enda.
Og man er fremdeles på vei til å
ta opp mer gjeld.
Altså, det er ingen grense for hva denne
kommunen klarer å dra på seg.
Og i tanken, og så var det noen
som sier, ja, men hva gjennomfører eiendomsskatt da?
Og selv eiendomsskatt vil ikke løse problemet.
Fordi gjelden er altså så stor at det
går ikke.
Uansett hva makser man eiendomsskatt, så er det
fremdeles ikke nok til å dekke driftsunderskuddet.
Nei, og det regnes ikke.
Det er jo i og for seg enkelt,
hva var det gjeldskram var?
200 000 per ue?
Ja.
Og 260 per arbeidsdager?
Mhm.
Ja, så hver som er i jobb skal
dekke opp for rentene av 260 000, og
det er ikke boliglånsrente på det?
Nei, jeg sjekker et kommunalt gjeld, det ligger
på 4,85 eller 4,9.
Så si 5 da?
Ja.
5 000 kroner i året per 100 000
per arbeidsdager?
Mhm.
Da er det på 13 000 kroner eller
noe sånt da?
Ja, og den gjennomsnittlige skattingagen du kunne fått
på eiendomsskatt, det er 7 000.
Fordi det ligger mellom 3 og 7 på
70 prosent av boligene også.
Ja, og da er det jo på boliger,
ikke sant?
Det er jo ikke på arbeidsdager, for det
kan jo fort være to arbeidsdager i en
bolig.
Ja.
Så det er jo ikke samme skala en
gang.
Så nei, godt jobba, virkelig.
Og da de 13 000 kronene, det kan
du bare anta uten videre, det er nettoskatt.
Så du skal bare betale det i ekstra
skatt, så lenge de sitter på den gjelden
der så.
Kommunen har forbruksgjeld, det skal finansieres i forteløp,
hele tiden.
Det kommer ikke noe penger fra et sortull,
eller fra noen statsbudsjett, eller fra nabo-kommunen.
Skattebetalere i Lønnskog skal sitte og betale dette
hvert år.
13 000 kroner, hver eneste jævel.
Men skattebetalere i Lønnskog, de har jo en
teori da, og den går igjen.
Ja, det er jo ordentlig gjort, at de
har en sånn rik stat, og så har
vi fattigkommuner.
Og det er sånn, vi hadde ikke fattigkommuner
for 5-6 år siden, men kommunene opplever
akkurat det samme Merkelig med det det der.
Nei, men det er jo liksom evnen til
å lese tall, og realiteter, og regnestykker, og
skalene på ting, og konsekvensene på lang sikt,
det er liksom helt fraværende i saueflokken, helt
fraværende i elevrådet, og jeg vet ikke hva
kommunestyret bør hete, det er vel kanskje barnehagen
det da?
Ja, det tror jeg må være det sånn.
Vil de operere på det nivå?
475 millioner kroner i renter i året.
Stigende.
Det er et pengernivå.
Ja, for en kommune med 48.000 innbyggere.
Altså, Lønnskog, jeg føler at det ligner litt
av et kompleks.
De har bygd seg et nytt sentrum, det
er selvfølgelig bygd sykkelhotell, og bussterminal.
Det er godt å vite at man i
hvert fall har det da.
Ja, ja.
Og de har jo bygd alle sånne ting
også selvfølgelig.
Men det virker som om de skal prøve
å være Oslo utenfor Oslo.
Og samtidig så, altså Oslo har den for…
Altså, vi i Oslo kunne jo lånt dem
av de MDG'erne våre i bystyret.
Jeg tror de har sine egene.
De hadde et eget politisk parti som hadde
det klingende navnet Lønnskog i våre hjerter.
Det har jeg hørt om faktisk.
Ja, jeg tror ikke det eksisterer lenger.
Jeg tror det gikk i opplysning på et
tidspunkt.
Men jeg tror jo det er også de
samme menneskene som har innført dette.
Ja.
Altså, Lønnskog har aldri vært mye rart.
Hun har jo disse to kjøpesenterene på hver
sin side.
Og på et tidspunkt så ønsket kommunen å
stenge veien som gikk mellom Metro og Triaden.
Og både på oversiden og nedsiden.
Og også enda lengre på oversiden, altså mot
Oslo.
Fordi de fant ut at da kunne Triaden,
som er et kjøpesenter med 80-85 butikker,
det kunne bli et nærsenter.
For de som bor på området rundt Løvens
og Finnestad.
Sikkert det som lå i forretningsplanen til alle
som drev det.
Ja, det var Ton Planvann, han bygde dette
her.
Hotel og kulturhus og kjøpesenter i en smell.
Jeg kan mildt sagt si at det er
veldig spesielt.
Det Løvens og Finnestad skjønte var at Oslo
kommune har jo denne bolignormen sin, som gjør
at det er veldig begrenset av hva slags
type boliger du kan bygge.
Løvens og Finnestad har bygd veldig mye etromsleiligheter.
Og noen er jo sinte på det, for
de som bor i de etromsleilighetene, de eier
de ikke, de leier de.
Så noen investerte jo penger der, ikke sant?
Men, gratulerer til Løvens og Finnestad kommune med
å, ikke bare pallplassen, men øverste pallplass, den
soleklare vinneren av konkurransen.
Hvem klarer å dra på seg mest hjelp
her?
Innbygger og skattebetaler og arbeidstaker.
Det spiller ingen rolle hvordan du måler det.
De vinner, og de er på vei til
å feie de andre av banen, så ingen
kommer i nærheten.
Dette er skarpt.
Ja, ja.
Knivskarp konkurranse med Bodø og andre tullekommuner.
Hva eier skravene i Bodø kommune nå forresten?
Skal det sies at Bodø har ikke begynt
på sitt store flyplassflytteprosjekt enda?
Så derfor er det jo ikke mer enn
109 000 hjelp her innbygger.
Det er jo ingenting.
Neida, men da har i hvert fall bygd
et jævla skarpt kulturhus, kino, opplegg på et
eller annet tidspunkt.
Men jeg tror også det er noe triksing
med disse tallene, for det hender du lager
noen sånne der utviklingsfirma, ikke sant?
Og så offloader du Gjeldsbyrde og hele dritten
til dette firmaet, og så er det garantert
av kommunen, men ikke bokført i kommunen.
Det er jo genialt, liksom.
Så jeg er ikke helt sikker på hvordan
de har organisert seg oppe i Bodø.
Men ok, man kan jo bare gjette seg
frem til hvordan de organiserer seg når de
har planer om å flytte flyplassen sin 100
meter til en helt sånn absurd kostnad.
Fordi de trodde nemlig en stund at noen
andre kom til å betale, og da var
det greit.
Men det skal sies, Bodø kommune har jo
skjønt tegningen selv.
De hentet jo faktisk sløserieombudsmannen Ares Søberg opp
for å ta en prat med dem, og
de har en ordfører nå som har tatt
tak i økonomistyringen i Bodø.
Fordi at, ok …
– Vi vil ikke bli som lønnskog.
– Vi vil ikke bli som lønnskog, det
er veldig eklig målet.
Jeg venter jo bare på at Lønnskog kommune
skal innføre at, vet du hva, nå skal
vi bygge en ny hovedflyplass i Låsby.
– Ja, men det blir jo nærmere enn
Gardermoen da.
– Ja, og Låsbyskogen.
Det er mye skog, fint skog.
Skal jo sies at jeg tror det er
sånn som 70 prosent av lønnskog er bare
skog.
Det er mark, værnet, sånn sett.
Det er vel kanskje derfor vi ikke får
hovedflyplass i lønnskog.
Fordi heldigvis finnes det værning som gjør at
de ikke får brukt de pengene.
– Skog international.
– Ja, nei …
Men jeg skjønner at det er ikke mye
sympati å finne på oppslagstavla til lønnskog da
når du kravler med folk der.
– Nei, noen skjønner jo tegninga.
De skjønner jo at den kommunen bruker penger
på sinnssykt mye dritt.
Noen skjønner den tegninga, og så er det
litt sånn, jeg klarer ikke å dyre meg
for å si, jeg tenker at kanskje folk
i lønnskog får det de fortjener da.
De har valgt å stemme på politikere uten
å bruke tiden på å ettergå hva de
sier og hva det koster.
De har bare tatt imot når de sa
«Åh du, vi deler ut gratis det, og
du, gratis og billigere, og jeg skal få
alt dette?
Ok, takk jeg om det, det ser bra
ut, ikke sant?
Og nå kommer regninga på alt det dere
har bedt om å få gratis.
Nå kommer regninga på det.
Jeg har sett mange klage på dårlig snømoking
og brøyting og strøyng i lønnskog de siste
årene.
Ja, nå vet dere hvorfor.
Det er kulturhus, det er skåreslette, det er
alt.
Dårlig busk, terminaler og sykkelhoteller og alt mulig
sånt der.
Det er det dere har valgt å få
i stedet for at noen brøyter veien og
strøer den.
Det er så enkelt.
Merkelig med det.
Ting har konsekvenser, viser det seg.
Det er veldig utgjort.
Og det beste av alt, det er jo
en dyr kommune, så de skattebetalerne har jo
gjerne høye inntekter også, ikke sant?
Det hjelper bare ikke.
Og vi har jo vært inne på tidligere
at, ikke kjent for alle, men inntektsskatten settes
jo av staten og kommunen.
Så kommunen har faktisk en komponent av inntektsskatten
den kan justere.
Men det er da null kommuner i Norge
som har den under maktsatsen.
Så de tar inn alt de kan og
har rammer til å ta inn, og så
legger de på eiendomsskatt.
Flere og flere kommuner gjør det, fordi de
har rammer til å gjøre det også.
Så du har det ekspansive, det er sånn
vi tar inn absolutt alle penger vi kan,
og så sløser vi dem bort.
Og så setter vi oss ihjel på toppen,
og så kommer vi på robek-liste, og
så blir vi satt under administrasjon, og så
begynner vi på nytt gjennom en generasjon.
Det er noe så intenst dysfunksjonelt over hvordan
dette funker, fordi sånn hadde vi drevet kommunene,
Trond, Trond og Vegard-kommunen.
Trond og Vegard hadde blitt en dritbra kommune.
Det verste er at det hadde blitt det,
vet du, for vi hadde drevet økonomisk ansvarlig.
Vi hadde ikke bygd en jævla dritt hvis
vi ikke hadde penger til det, og vi
hadde ikke bedt om penger til ting som
du ikke trengte.
Så du hadde jo levert på det du
måtte, sånn helse og omsorg og sånne ting
som du er lovpålagt å trygge med.
Selvfølgelig.
Ja, du kan ikke skimpe på det du
må gjøre, for forutsetningen i hele samfunnet er
at du gjør det som kommune.
Så kan man mene at det burde ikke
vært kommunalt, eller burde ikke vært statlig, eller
burde ikke vært ditt eller datt, enten du
snakker om tannhelse, eller legekontor, eller fysioterapeut, eller
hva det er for noe.
Men det der å gjøre noe annet enn
å fokusere på kjerneaktiviteten, altså hvis du ikke
har råd til å ta vare på dine
eldre som du er lovpålagt å ta vare
på, og du bygger kulturhus, så er det,
det er på en måte ikke noe, det
er en egen hylle til deg i helvete.
Det burde være det.
Ja.
Og hadde vi drevet sånn som vi snakker
om å drive en kommune, så kunne vi
jo drevet interkommunal konkurranse, ikke sant?
Så kunne du sagt at du vet hva,
vi har faktisk lavere inntektsskatt her i Vegard
og Trondkommunen, fordi vi har drevet økonomisk ansvarlig
over tid, vi er næringsvennlige, her kan du
sette opp, du får fleksible rammevilkår.
Du får ikke noe gratis, men vi skal
ikke legge red tape i veien for deg
hvis du trenger å bygge noe, eller hva
det måtte være.
Og så er det faktisk lavere skattereater her,
så kom hit og bo.
Det Lønnskog har gjort, det er jo å
rive alle næringsbyggene for å bygge boliger, hvilket
også gjør et utslag.
Det koster penger, men Lønnskog har liksom tenkt
at vi kan være bokommunen for alle som
pedler til Lønnskog.
Ja.
Eller til Oslo.
Oslo-Lønnskog er liksom, det er en rask
pedletur, ikke sant?
Men det er jo også noe absurd med
insentivene her, fordi at du skatter til den
kommunen du bor i, men ikke til den
du jobber i.
Jeg er ikke helt sikker på, det er
mye greier i dette som ikke er helt
hundre.
Altså sånn misaligned, ja ja, sånn kostnaden ved
deg som innbygger er vel hovedsakelig der du
bor, så det er ikke det, men ja,
du benytter av kollektivtrafikk og alt mulig rart
i Oslo.
Som Oslos skattebetalere må stå for, og det
er jo dypt subsidiert.
Og det er jo en av mange grunner
til at du ikke bør subsidiere ting, men
du bør prise det slik at det lønner
seg på forbrukspunktet, altså kommersielt.
Og det hadde jo skapt en riktig insentivmodell
rundt omkring da.
Men det hadde jo også ført til at
vi for eksempel ikke hadde hatt trykk.
Fordi da gjør man ikke hjernedøde ting hvis
du må ta betalt for det.
Men man drømmer jo om å legge en
ny T-banesleife i Lønnskog.
Oi!
Ja, det er en gammel drøm som er
at banen som Nord-Norgebanene, Banendelingsrud, skal gjøre
en sleife under Asta bort til Solheim og
derifra via Lønnskogstasjon og til Vestli.
Det er sånn at det blir en T
-banering.
Ja, men sånn, to be fair, av disse
kollektivtransportgreiene som er dyre, så er T-banen
ofte lønnsomt.
Altså det er jo ikke lønnsomt overalt.
Jeg vet ikke hva regnstykket blir for Lønnskog.
Jeg filer på at det blir veldig lønnsomt
for Lønnskog fordi det vil ta alt for
lang tid å komme til Oslo.
Ja, hva snakker vi om da?
Bussen fra Lønnskogssentrum kan du ta med et
par 20 minutter til Oslo.
Det er ganske håndterbart.
Da gidder du ikke å ta T-banen
fra Lønnskog via Vestli eller Ellingsrud som kommer
til å ta over en halvtime.
Å, sånn ja.
Nei, da kan du gå på Hellsfyr, eller
du kan gå sentrum, ikke sant?
Ja, så du måtte ha en direkte linje
inn til sentrum for at det skulle funke.
Ja, via Ellingsrud vil ikke være en kjempe
omvei, men du kan ikke bygge en ny
T-banelinje hele veien ned til Hellsfyr.
Det ville blitt ekssepsjonelt kostbart.
Men den gamle teorien var jo også, dette
er fra før jeg var født, at de
tenkte at hvis Vestlibanen og Ellingsrudbanen ser sånn
ut som de gjør, fordi jeg er tiltenkt
å gå videre under bakken og ta med
seg en sløyfe i Lønnskogen.
Dette er jo gamle, gamle planer, ikke sant?
Og så drømmer man om å få en
eller annen sånn skinnegående greie av et eller
annet sted, enten bort til Lønnskogs stasjon eller
et eller annet sånt, som også sannsynligvis vil
koste flere milliarder kroner å bygge, ikke sant?
Og som aldri vil bli samfunnsøkonomisk lønnsomt.
Bare kostnadssluk.
Ja, men den eneste måten du får sånt
på er jo at det er politikere som
bestemmer og ikke markedet.
Så det er fortsatt håp da.
Og at Lønnskogs stasjon ligger for øvrig i
Oslo.
Ja, det er ikke helt stødig på kommunegrenser
og sånne, men Jo, Lønnskogs kommune ligger plassert
i Oslo, men helt inntil kommunegrenser, hvilket betyr
at togreiset fra Lønnskogs stasjon er billigere enn
kollektivt fra alle andre steder.
Det er bare at det er ingen som
bor ved Lønnskogs stasjon.
Så alle må kjøre billigt.
Det er gøy.
Så derfor trengs det en sånn sinegående bane
fra sentrum og bort, så folk kan sette
seg på tog som bruker 22 minutter til
sentrum, i stedet for å bare ta bussen
som går direkte til Oslo som bruker 20
minutter til Oslo sentrum.
Ja, men det er fint.
Men det Lønnskog ikke har da, som Oslo
kan tilby.
Det er jo 13-åringer med håndgranater.
Ah, så dere har ikke det da?
Nei, ikke enda.
Vi har hatt en del skyteepisoder og noen
hendighetelser på gaten.
Ja, men det er litt dølt, er det
ikke det?
Håndgranater er litt mer svung over.
Det er jo mye mer trøkk i det.
Bokstavlig talt.
Det er nesten litt stygt å sitte og
parcellere med dette.
Det er jo et seriøst tema, men det
er virkelighetskjert.
13-åringer som løper rundt i Oslo sentrum
og kaster håndgranater på vegne av Foxtrot-nettverket
i Sverige, som er et kriminellt nettverk.
Dette er svenske tilstander.
I Oslo er det bare en tilstand.
Jeg har hørt at det ikke er noe
svensk.
Nei, for nå har vi på en måte
blitt nordisk tilstand.
Selv om jeg ikke tror danskene aksepterer sånn
piss i gatene sine.
Nei, det er ikke så mye av det
i Finland heller.
Nei, det er ikke sånn i Finland, for
jeg vet hva som skjer med deg i
Finland hvis du begynner å finne opp og
sånt.
Det er ikke sånn at du blir arrestert,
men du blir frappet med et pakket hjørne
av politiet og får en ordentlig runde skamgjording.
Kaster den ut da.
Finnere aksepterer ikke så veldig mye tull.
Verken fra Putin eller fra egne kriminelle.
Det sklir ikke med kriminalitet i Finland.
Derfor er det et eget nordisk tilstander.
Men det er veldig lett å være 13
-åring, for du kan bare si at jeg
skal ikke snakke med politiet, det har du
jo rett til.
Så kjøres du tilbake til den barnevernsinstitusjonen som
du kommer fra, og der mister du internetttilgangen
din i to uker.
Åh, det er vondt.
Jeg vet ikke om mange foreldre vi har
som sitter og lytter på dette, som har
barn og unge, men de fleste som har
barn har, når barna har slått seg skikkelig
i drange, så mister du nettet ditt en
periode.
Om det er tre dager, eller en uke,
eller to uker, eller en måned.
For en håndgranat ville jeg tenkt det blir
nok en måned og litt, ja.
Men, nei.
Det finnes regler for sånt nå i det
offentlige.
Så det er ikke lov til å ta
fra barna den internetttilgangen der de sitter og
kommuniserer på krypterte setter med kriminelle nettverk i
Sverige, og tar oppdrag.
Nei.
Det er jo fascinerende.
Det er altså...
Det er ikke mange årene du skal tilbake
før den der Sylvie-stønte bort i Brinkeby,
eller hva faen det var for noe.
Liksom skulle se på de svenske tilstandene.
Det ble lattelgjort.
Så vil vi ikke ha det i Norge.
Det var greit å lattelgjøre.
Greit å se bortfra.
Greit å ikke ta på alvor.
Og så går årene, og så får du
dette.
Nå er det alvor.
Ja, det er liksom...
Jeg vet ikke hvor blind du må være
for ikke å se at det er noe
som endrer seg i teksturen på kriminaliteten og
på måten ting skjer på, på alderen på
de som gjør det og sånn.
Men det er jo sånn Jan Bøler som
vi snakket om rett før sendingen.
Jeg har veldig lyst til å sette meg
ned her med Jan Bøler.
Vi er liksom det ytterpunkte av hva han
kan tenke seg av politikk.
Han kommer fra Arbeiderpartiet slasj Senterpartiet.
Og Redd Ullevold, ikke å få glemme.
Ja, mens vi er da ytterliggående på liberalistisk
side og så videre.
Jeg er fremdeles sikker på at her kan
vi bli enige om noe.
Han snakker jo mye om at det er
en gangsterkultur, og den kommer inn fra de
sovitta bikka ti år så er det den
gangsterkulturen.
Barn og unge som skal bli gangster og
de opplever i alt for liten grad konsekvenser.
Det er liksom straff har blitt en ting
du ikke skal, det er ikke lov å
straffe barn ordentlig.
Nei, vi har gått fra ikke bare SV
-skolen, det er et SV-samfunn etter hvert.
Ja, altså.
Det skal være mykt i kantene.
Og ondskap eksisterer ikke.
Når du har venstre folk som sier at
gjerningsmenn er ofre, så henger dette på greia.
Da er liksom spektra av folk som snakker
ærlig og sant og sier hva som er
nødvendig, det mangler da.
Og det skal Jan Bøhler ha for.
Vi har nok mange ting som vi ikke
har felles politisk, men det å være noen
som tør å stå med rak rygg og
si det som er sant, i hvert fall
som du ser verden, og da på områder
hvor det ikke er populært å si det
du tror er sant, men du sier det
likevel, vet du hva, det står det respekta
jevnt over.
Han har vist engasjement og stått i det
der i ti år.
Den behandlingen han fikk av Arbeiderpartiet da han
hoppet av det skipet, står til stryk som
organisasjon og som kult.
Det var helt sprøtt.
Folk var så sinte og såret og skarpe
i språket at, ja, nok et sånt tilfelle
av hvor forraktelig det blir på kalde venstre
siden.
Man er så heldig omvist om sin egen
moralske fortreffelighet at det kan ikke bety noe
annet når du forlater oss enn at du
er moralsk korrumpert.
Skal det sies at, hadde det vært i
dag han gjorde det, så tror jeg han
hadde fått noe til å skli.
Fordi jeg ser jo hvordan Eivor Evendrø, hun
er på noe av den samme ballen og
henne er det plass til i Oslo Arbeiderparti
nå.
Det er ikke et problem.
Men la oss være precise på at hennes
vei til Arbeiderpartiet var jo fra at hun
med tid og stunder inn så at Rødt
-folkene var gærne her.
Og så melder hun overgang til Arbeiderpartiet, som
er helt logisk.
Du tenker på spektret på venstre sida.
Rødt er ytterst og så er det SV
og så er det Arbeiderpartiet.
Hvis man har en overfladisk analyse av det,
så virker det litt rart at noen går
fra Rødt til Arbeiderpartiet og hopper over SV.
Men det er ikke samme dyl.
SV er sin egen greie.
Hvis du setter deg ned med en kalkulator,
så skjønner du at SV ikke er noen
seriøse greier.
Nei, nei, nei.
Rødt og Arbeiderpartiet kan traktere en kalkulator til
nød.
SV kan ikke det.
Det er bare poeng det skal jeg opplegge.
Jeg har følelsen at Rødt er nok mer
tilbehørig til å si at hvis du oppfører
deg som en dust og er kriminell, så
skulle du fengsel.
Enn det SV er.
SV er mer virkelighetsfjerne enn Rødt i snitt
i hvert fall.
I hvert fall i offisielle politikk.
Vi har hatt mye snakk om Amrit Kaur
og voldsfantastene på venstre siden.
Det er en irrasjonell og usivilisatorisk side med
ytterste venstre.
Men politisk sett, klimapolitikk, miljøtiltak, industri, politikk og
arbeidsplasser.
Rødt og Arbeiderpartiet har mer tilfelles enn SV
har med noen av dem.
Rødt stemte nei til dette klimaforlike fordi de
mente at det var ikke ekspansivt nok.
Så de stelte seg på linje med NDG
der.
Rødt?
Ja.
Ja, greit.
Vi gir dem litt kredit nå for ikke
å være i posisjon, men ok.
Det er ikke helt sånn.
Mer av alt som er bra.
Det stemmer ikke med hva de kommuniserer hvor
de snakker varmt om oljearbeiderne og sånt.
Mimir gjør det.
Jeg har sett Rødt gjøre sånne julevalgkamp hvor
de var ute og snakket med gutter på
gulvet, og da var de blant annet ute
og snakket med oljearbeiderne, ikke sant?
For hvor tøff arbeidsdag de hadde.
Og så var det jo et eller annet
det ble pointert at ni av ti som
stod på en eller annen stande på Sørlandet
sted var trygge da.
Ja.
Så det er klart de har sin egen
demografi da.
Ja, ja.
Men før de liksom er statsbehærende partiene kan
man jo gi dem litt rom i svingene
til å få skryt for det de er
skryt for.
De har i hvert fall hakket bedre enn
SV på en del ting.
Ja, alt blir bedre enn SV.
Fordi det er bare ingenting som er gjennomtenkt
der.
Rødt sier at ja, vi skjønner at dette
er konsekvensen, og vi bryr oss ikke om
den konsekvensen, den aksepterer vi.
Rødt sier bare, nei, ingenting er konsekvenser.
Det tenker jeg kanskje skiller disse partiene.
Ja, motsatt.
Så hadde vi at SV skjønte konsekvenser.
Nei, SV skjønner ikke konsekvenser.
Jeg tror jeg har ingen forståelse av konsekvenser.
Nei, nei, nei.
For det ekter alle.
Ja, vi vil ha det sånn da vi
vet av det.
Ja.
Men tilbake til Oslo og håndgranater, og her
vil jeg anbefale å faktisk høre Jan Bøler
og Nes, fordi han er altså, Nes er
en fyr, jeg er ikke sikker på om
han er verdens beste for podcaster, men han
har de beste folkkatter å skaffe folk til
å komme og snakke med seg.
Jeg tror for så vidt han gjør den
jobben selv, hvilket sier han er en veldig
god booking-agent.
Ikke sikkert må det ikke bli hvis hun
kaller han det, men Nei, nei, men jeg
mener sånn det føres relevante samtaler da, sånn,
med relevante mennesker og det er jo det
som skal til for å være også kan
man diskutere.
Men det jeg lurer på da, det er
hvis vi setter oss ned, og min tilnærming
er ok, vet du hva, vi klasker på
ungdom selv om de er under strafferettstillader.
Nå ser jeg at vi kan godt senke
den et år.
Men jeg har også litt sånn, de som
er yngre enn deg, vi kan sette på
de fotlenke, si at du skal være hjemme
mellom da og da, du skal være der
og spille fotball, håndball, hoppe i høyde, hva
en fritidsaktivitet, du er, du skal, og så
er du hjemme.
Du skal ikke ut og møte gutta.
Hvis du er ute og møter gutta, så
blir du plukket opp.
Jeg mener at det er ikke urimelig.
Nei, slett ikke.
Nei, og det er ikke noe umenneskelig å
gjøre det, altså det er ikke noe umenneskelig
å ta disse vekk fra, møte mennesker fra
disse miljøene.
Men det skal sies, veldig ofte så møtes
de på barnehjemsinstitusjoner.
Men i den grad de ikke gjør det,
så er det sånn, hvis ikke du skjønner
tegningen av at du ikke skal gå av
andre steder, da tar vi deg med til
en annen side av landet.
Da flytter vi deg til en annen side
av landet, og vi kutter internetttilgangen din.
Du skal få lov til å snakke med
familien din på telefon, men du skal ikke
sitte og snakke med kriminelle nettverk i Sverige
på nett.
Den tilgangen, den får du ikke.
Så enkelt.
Du får ikke en smarttelefon, du får en
dum telefon.
Nå må du lære deg, nå må du
komme ut av den møya du er i,
og det er ikke en måned, det er
ikke to uker, det er et halvt år,
det er et år.
Det som er litt vanskelig å forstå er
det du, fordi barnevernet, offentlige institusjoner skal jo
da i sånn barnevernstilfeller skal jo på en
måte erstatte den rollen familien har, og familier
kommer i alle valører, så du har dårlig
og god og alt det der, men i
en god familie så ville du fått den
type konsekvenser som du beskriver.
Du får ikke lov, du får ikke mat
hjemme hvis du ikke oppfører det du gjør
som vi sier.
Du er 13 år, og da har du
å gjøre som det blir fortalt ferdig.
Da er jo spørsmålet, skal barneverns institusjonen emulere
en god familie eller en dårlig familie, og
det er jo veldig stor grad den dårlige
familien de emulerer da, med manglende grensesetting for
romslig, og det er litt vanskelig å forstå
faktisk, fordi man tenker liksom at det barnevernet
er der for er å plukke opp slekken
der familien ikke holder, ikke sant?
Altså du kommer fra et dårlig hjem der
det er rusmisbruk eller misbruk av andre slag,
hva det nå er for noe, og så
tenker du liksom ikke at staten skal være
som en dårlig familie, men det er jo
faen meg det de er.
Det er vel det de gjennom.
En annen ting er at det er veldig
rett å si at det blir et kjempeproblem
med ungdomskriminaliteten i Norge nå, men det er
jo ikke sånn at det er tusenvis av
ungdommer, det er jo en begrenset antall altså
å si 50 stykker da, som er helt
spinnvillene ut av kontroll, ikke sant?
Hva var det der tallet, jeg husker ikke
bydelen, jeg må gjennom bydelen, som hadde brukt
50 mil på fire guttomier?
Ja, men altså jeg tenker også, og jeg
skal ta et eksempel først, en venninne av
meg, der kom barnevernet og sa at dette
barnet ditt, det kan ikke bo hos deg,
og da liksom, ok, jeg er ikke ensom
om det å være en spesiell god, jeg
har vært på besøk der mange ganger, jeg
vil si hun er en relativt god mor,
men det ble noe sånn, og så flytter
du deg til et annet sted, ikke så
langt unna da, men et par timer unna.
Så går det en periode, det har gått
noen måneder, så synes jeg at hun klarer
seg så bra, og der hun kommer fra,
så har hun landet i et dårlig miljø
da.
Hva gjør kommunen da?
Flytter hun deg tilbake og sier at nå
kan du få lov til å bo for
deg selv midt i den byen du har
vært i det dårlige miljøet.
Her skal du bo for deg selv.
Du er 16 år gammel, ikke sant?
Og du kan få lov til å reise
hjem og besøke mammaen din så så mange
ganger måneden.
Det henger jo ikke på grepet helt tatt.
Altså, den logiske slutningen er at enten så
er forholdene med enten så er mor en
god mor og så kunne man si at
veit du hva, nå må du ta med
deg barn og flytte et annet sted i
landet.
Hvilket hadde vært rimelig.
Også i en sånn sosialdemokratisk hverdag så er
det kanskje at man må bebistå familien med
å flytte.
Fordi at det er ikke bare å bryte
opp og flytte og du skal ut og
jobbe inn i ny og en del sånne
ting, mye kostnader.
Men sammenlignet med å gjøre sånn som nå
da.
Hvor du skjønner at du skaper, altså kjansene
for at ikke det der blir en klient
i en annen form i all fremtid blir
jo veldig.
Den her tilliten til barnevernet det er liksom,
jeg skjønner at du må ha en institusjon
som er sikkerhetsnett for disse tingene.
Så du kommer liksom ikke ut nå med
å ha et barnevern.
Samtidig så hører man sånne grelle historier inni
mellom hvor dysfunksjonelt det er.
Jeg har hørt det, jeg har en kompis
som er var sånn meddommer og hadde kommet
ut for en barnevernssak.
Og situasjonen var en sånn ung liteusk tror
jeg, eller latvisk de der.
Alenemor, bodde med ungene sine i Norge og
jobba i Norge og hva det var for
noe.
Og så kommer barnevernet rammelende inn og beslaglenger
ungene.
Og blir sendt rundt og litt sånn kasteball
i systemet og hun morra er jo kjempefortvile
og ankeinstansen i sånne barnevernssaker, for da får
du et sånt hastevedtak først, ikke sant?
At ungen ut av det miljøet, nu!
Og hva går det til noen fosterforeldre og
rundt omkring, ikke sant?
Og hun fortviler mor som da går til
den ankeinstansen du har, som er rettsvesenet og
du ender opp i en rettsak.
Min kompis er meddommer i denne rettsaken.
Og så forventer du jo et saksfremlegg fra
barnevernet som begrynner hvorfor de har gjort dette,
ikke sant?
Og det de legger frem som han, kompisen
min, forteller det da men han forteller det
som om han var helt sjokkert over hva
de la frem.
Fordi det de hadde gjort var blant annet
så hadde de lagt frem i retten som
bevis på at hun var en dårlig mor,
var at de hadde vært på Vestlandet en
tur og så hadde de tatt noen ferie.
Barnevernet hadde hatt en eller annen spion som
hang med og liksom fulgte med på hva
de drev med.
Og så hadde de tatt sånne bilder av
dem mens de hadde sittet der sånn, og
da hadde de kjøpt, hun mora hadde kjøpt
svelet til ungen, og det var ikke noe
sunt.
Dette legges frem alvorlig i en norsk rettsak.
Ja.
I en norsk rettsak.
Og så var det andre problemet, var at
de bodde jo liksom i slummen i Latvia,
eller hvor faen det var da, hvor de
hadde en leilighet da, hjemme.
Og så hadde de jo faen meg dratt
dit også og tatt, eller dratt dit, eller
tatt bilder, funnet noen bilder av stedet.
Så lagte hun dette i retten, og sa
her er slummeområdet i denne byen, og her
bor de også.
Så sitter jo dama i retten, og så
sier hun, ja det er riktig område da,
men du har tatt bilder av feil hus,
og det er helt riktig at dette er
slummen, men det er ikke der jeg bor.
Å nei.
Og så, som han beskriver det da, det
er ingenting igjen av saken.
Og så kommer det til pådømmelse i dette,
og konklusjonen, rettsutfallet, er da i disfavoram ord.
Og begrunnelsen, vet du hva den er?
Jeg vet ikke om jeg vil høre den,
men jeg tror ikke det er en dårlig
begrunnelse.
Nei, det er en god begrunnelse.
Fordi på det tidspunktet du kommer til dom
her sånn, så har det gått så mange
år, at det vil være et overgrep mot
barna å flytte ut av miljøet det nå
er i, tilbake til mor.
Jeg kjenner en sånn historie til.
Men der fikk vi greier på bakteppet etter
at mor vant i langmastretten.
Fordi det er jo en sånn fagdommer i
Norge, som har en tendens til å stille
de rette spørsmålene, og han har blant annet
vært med på noen tv-dokumentarer og sånn,
og er ganske skarp fyr.
Og det betyr også at ansatte i barnevernet
blir litt sånn, skitt faen er det han.
Og hennes saksbehandler, som vi sa, dette var
hennes første case i barnevernet, i sin helhet,
i Oslo.
Hun hadde ikke tatt i noen saker før
dette.
Og dette var jo på et spebarn, og
så var det, det utdager seg for at
hun synes ungen legger på seg for mye
i forhold til hva han skulle, og sånn,
ikke sant?
Og så var ikke mor sånn kjempeinteressert, fordi
på kontroll hver dag, så hun prøver liksom
å finne noen andre løsninger enn å krysse
byen på andre hver dag med nyfødt barn,
og ikke så veldig fristende, ikke sant?
Og så på et eller annet tidspunkt så
baller det etterpå, da kommer de og henter
barna.
Og så går hun etter sine rettsrunder, ikke
sant?
Og så ender det opp, og da vil
ikke saksbehandler stille opp som vittne.
Nei, nei, hun var 50 prosent sykemeldt, så
hun var sykemeldt.
Dette er ikke noe lagmannsretten aksepterer.
Fagdommeren sier bare at hvis du er 50
prosent sykemeldt, så er du i stand til
å møte her.
Det er ikke noe bare, men i stedet
for å møte, så løper hun til legen
sin og får 100 prosent sykemelding.
Og den fagdommeren aksepterer ikke det.
Han sier at jeg skal ha en attest
som sier at du ikke engang er i
stand til å vittne per telefon.
Det vil ikke den legen skrive, så hun
måtte jo vittne.
Og så taper de den saken, ikke sant?
For de har bygget den på absolutt ingenting.
Men hun har jo hatt samverd med dette
barnet i all den tid dette har pågått,
som er sånn 2-3 år, ikke sant?
Mor her.
Ja.
Og på et tidspunkt der, så etter at
denne dommen har falt, og ok, barnet skal
tilbakeføres til mor, og det skjer, så får
hun telefon fra en av, hun hadde da
bodd på en sånn småbarnsinstitusjon i et gård.
Og denne gården, de hadde jo hatt denne
ganske lenge.
Så de var jo sånn, eller påstående gård,
og vi har julegave, og har dere lyst
til å komme ned på besøk?
Hvilket hun ble litt sånn, shit, er dette
noe lurig, ikke sant?
De lurer meg felle her nå, eller et
eller annet.
De merker det, så vi må gjerne ta
med deg noen, liksom.
Sånn, vi vil bare se hvordan det går,
og hun har bodd med oss i flere
år, så vi har bare blitt glad i
den ungen, jeg.
Så vi har lyst til å høre hvordan
det går, og se hvordan, og bare, liksom,
ses igjen.
Og da var det en felles venn av
hans, han pleier meg ned dit.
Og de kommer dit, og det er ikke
så lenge siden den ungen har bodd der,
og det er liksom sånn, da kommer det
to jenter på 13-14 år, bare sånn,
nei, er du her, ikke sant?
Kjempeglad, skal du være med å ri, eller?
Så de tar med ungene på ridetur, og
det var god stemning, og så kommer det
frem, da, at nei, barnevernet hadde jo kommet
to uker før rettsaken, og hentet dette barnet
for omplassering, og hvorpå de hadde reagert og
sagt, det er vel ikke helt greit, det
er 14 år til den rettsaken, det er
jo ingen grunn til å ha omplassering.
Barnevernet svarer rett ut, jo, det må vi
gjøre, for vi trenger en omplassering for å
kunne argumentere ustabilitet i retten, i bostadssituasjonen for
barna, så vi må bygge en sak.
Så de lager altså et argument via omplassering.
– Jeg håper at sånne ting ikke er
sant, ikke sant?
Men de vet jo at det skjer.
– Og det hadde blitt skikkelig bråk, og
de hadde fått på seg, hvis dere stiller
opp som vittne, så får ikke dere lov
til å være beredskapshjemme lenger, da vil ikke
vi bruke dere mer.
Fordi dette må dere akseptere.
Og så viste det seg at det var
flere andre som hadde vært observatører, som heller
ikke var enige med dette barnevernet, så derfor
så taper de jo, da.
Ganske solid, ikke sant?
– Men det er jo tjenesteforsømmelse på et
sånt nivå, at du burde komme i straffansvar.
Og dette er et problem med denne ansiktsløse
byråkratstaten.
Jeg skjønner poenget med byråkrati, at det er
ansiktsløst, og at når du begynner å legge
prestige i saker, og du begynner å ha
din egen agenda, så må du komme i
en eller annen form for risiko selv, altså.
Du kan ikke ture frem.
– Det kan ikke være en ...
– Det er en makt uten ansvar, ikke
sant?
– Bøler forteller forresten om en situasjon i
podcasten til Nes, der en barnevernsansatt hadde kjørt
to gutter ut, som hadde med seg øks,
ut for å gjøre et oppgjør, og så
kjørte de tilbake til institusjonen.
Men det gikk ikke straffansvar, da!
Burde det ikke dømmes for fordelaktighet?
Da mener jeg det er godt grunnlag for
å sette ut ...
– Du må jo sannsynligvis være den eneste
som dømmes, fordi jeg er sannsynligvis mindre årig
enn disse unge, men barnevernsansatte må jo da
få fullt ...
– Men hva slags kultur har man i
denne institusjonen, hvis det sklir og liksom ...
Ja, jeg kjørte de gutta inn så de
skulle få gjort opp med noen folk med
øks, ja.
– Det høres jo så sprøtt ut at
du kan ikke helt tro at det er
sant, men ...
Det som ofte er vanskelig i sånne barnevernssaker,
da, og det er faktisk en reell problemstilling,
er at det er ofte mer til historien
enn det som kommer ut, ikke sant?
Altså for småbarn og forældre som har mistet
av ungene forteller sin versjon.
– Det er vanskelig.
Du kan ikke tro helt på det, eller,
ikke sant?
– Nei, og barnevernet har tausesplikt, så de
kan ikke svare med samme mynt, og vi
husker det i den der Bamsegutt-saken, hvor
han, den der 0.000 Tore Strømøy, flyr
rundt med sånn der mikrofon som han stikker
opp i trynnet på barnevernsansatte, som da ikke
har lov til å svare på de spørsmålene
han stiller, ikke sant?
Da må jo, som journalist, skjønne det.
Altså, det er dypt problematisk, og det er
jo journalistisk helt uten integritet.
Og det er jo ofte saken, ikke sant?
For man har jo også sett dårlige forældre
og dårlige hjem og dårlige oppvekstvilkår på nært
hold, hvor ikke det blir noen inngrepende, ikke
sant?
Og av og til så har barnevernet rett,
da.
Så det er noe med at det er
den journalistiske behandlingen av det, og jeg kjenner
jo at jeg er litt ukomfortabel med at
vi går inn på for mange anekdoter, fordi
de ofte bare preger den imbalansen, da.
Men samtidig så er det liksom, da har
jo jeg andre håndskunnskap fra den rettsaken, som
en jeg kjenner veldig godt har først håndskunnskap
fra.
Så det stoler jeg på, og må kunne
referere til, og en sånn rettsak er jo
også et offentlig anleggende.
Og det er mange nok anekdoter fra ulike
steder, og ulike saker, og ulike mennesker, og
ulike barneverns kontorer, til at man ser at
det er noen mønster her som ikke er
helt sunne, og norsk barnevern har jo også
blitt gjenstand for ganske mye kritikk fra utlandet.
Det er noe med det.
Jeg tenker at det er et veldig enkelt
kriterium som man må legge til grunn, uansett
dersom man skal gå til det skrittet og
ta barnet ut av hjem.
Og det er, spørsmålet er kjempenkelt, vil dette
barnets liv og fremtidsutsikter bli bedre eller dårligere
av at vi gjør dette?
Og grunnen til at man skal stille det
spørsmålet, det er at det vil skape en
viss, altså en høyere krav til institusjonene.
Og hvis man klarer å heve kvaliteten på
institusjonene, så tror jeg det løser mange problemer
på bakkenivå.
For hvis institusjonene ikke, hvis det ikke er
noe som holder de institusjonene til en standbar,
så vil det få fall.
Og de institusjonene som vi hadde for å
håndtere om Bastøy og sånt, det er jo
vekk.
Og det var jo fordi at man innså
at Bastøy er ikke en, det finnes romantiske
filmer om Bastøy, men realiteten er jo at
det blir en institusjon for at småkriminelle og
ungdom lærer hverandre å være kriminelle.
Og så ender det opp med å bli
storkriminell når du kommer i land.
Og så er det det som ofte er
interessant når man er en politisk kommentarpodkast, det
er å spørre seg hva er det som
kunne forbedret dette systemet.
Og du har jo sånne barneverns, eller barnevernsnemnder,
er det det heter?
Peter Hagen, vår podcastkollega her, som sitter jo
i en sånn.
Barnevernsnemnda er første instans som barnevernet går til
for å få for å få en sign
-off på for eksempel et sånt tvangsvetake, ikke
sant?
Og da handler det om at ting må
skje litt fort, du trenger noen som kan
ta en beslutning og gi en godkjenning på
kort varsel.
Der problemet oppstår er at ankeinstansen typisk er
rettsvesenet, og rettsvesenet tar typisk lang tid, og
barnevernsaker trenger typisk å få avklaring ganske fort.
Så et veldig enkelt tiltak er å si
at barnevernsaker går foran i rettssystemet.
Og det tenker jeg på som ikke helt
urimelig, fordi tidssensitiviteten er såpass mye høyere i
sånne saker enn i mange andre saker.
Da gjør man en prioritering på det, og
så sier man at ting blir opp-
og avgjort raskt, så du ikke får tidsperspektivet
som et separat, selvstendig argument, sånn som du
gjorde i denne rettssaken jeg refererte.
Men det er veldig, veldig ofte et argument
i disse sakerne.
Og det handler jo bare om en prioritet,
ikke sant?
At barnevernsaker går over sykkelturier eller sykkelturier, det
kom vel aldri i retten eller ikke i
hvert fall dette.
La oss si vinningskriminalitet eller hva det er
for noe.
At du har noen kategorier som får forhang,
og at du dytter gjennom systemet for dette.
Sånn, det er liksom den ene tingen man
kunne gjort, som hadde vært ganske enkelt.
Og det er jo egentlig bare å bestemme
seg for at sånn er det, og så
blir det sånn.
Og det hadde nok også strammet opp barnevern
litt.
Fordi på de områdene de trenger oppstramming da.
Fordi hvis konklusjon og rettsbehandling og sånn kommer
ganske raskt, så må du være bedre forberedt,
for du har ikke tiden på din side
lenger.
Det er et vesentlig fordel.
Og så er det en annen ting som,
vi snakket om de der, ja, at man
har sånne formal, du får sånne byråkratiske regler
rundt det, og internetttid avkutt, og har ikke
lov til å gjøre ditt, og kan ikke
gjøre datt, og kan ikke heve stemmen, og
kan ikke være streng, og kan ikke ditt.
Den andre tingen som man kunne gjort, for
man har jo disse beredskapshjemmene for eksempel, og
det er velmennende mennesker som tenker at vi
har plass og rom og tid, og kan
tilby.
Kjenner til flere sånne, som gjør en kjempejobb.
Og det jeg lurer på, fordi det som
av og til blir litt tørbløttet med sånne
profesjonaliserte tjenester, er at de mister litt utenfra
perspektivet på det de jobber med.
Så de får et innfra perspektiv, og kanskje
en lojalitet til institusjonen de jobber i, enten
det er barnevernet eller kommunen, eller hva det
er for noe.
Og så lurer jeg på om når du
er 13 år, og du kommer i en
sånn situasjon, at det er en konflikt mellom
foreldrene dine og barnevernet, så hadde det vært
interessant, jeg vet ikke om det er en
god idé, men sånne ombudsmannsroller, ikke sant, sånne
sivilombudsmanner.
Et eller annet sånt, og kanskje du til
og med kunne dra til så langt som
at sånne voksne, stabile mennesker med, hva skal
vi si, uten samme type problemer selv, stabile
voksne mennesker, at de kan utpekes til en
sånn ombudsrolle for et gitt barn.
Jeg vil ikke si det er en urimelig
løsning.
Ja, for da har du noen som ikke
er foreldrene, som er i en partsituasjon, det
er sånn, du har noen som bare blir
utpekt av retten, eller av noen, et eller
annet, men de er uavhengige, de er ikke
i barnevernet heller.
Eller i kommunen.
Du må lage en veldig separat linje her,
mellom de som utøver.
Og det er rett og slett bare et
voksent menneske som kan snakke barnets sak, uavhengig
av foreldre, uavhengig av barnevern.
Jeg vet ikke hvor gjennomførbart det er, men
det bare høres som en sånn sikkerhetsventil.
Jeg klarer ikke å si at ikke det
skal være en mulighet, men jeg er litt
der at jeg tror ikke du skal begynne
å peke ut sosionomer, eller folk som er
utdannet barnevernspedagog, som har hatt jobb i barnevernet
før, eller tenker at de skal få det
siden.
Du må peke ut mennesker som har bare
en genuin interesse av å bistå og gjøre
den jobben, men som også har et helt
annet liv, så de ikke er koblet til
dette her da.
Ja, et enkelt formalkrav kunne jo være at
du skal ikke bo i samme kommune, for
du skal ikke kjenne foreldrene, du skal ikke
kjenne barnevernet, du skal være uavhengig.
Du må bo så langt unna at du
ikke er en del av det interne kommunale
kretsene.
Og så kan man diskutere tvangsaspekt og sånt
i dette, men man har jo, eller har
i hvert fall hatt sånn jury duty i
Norge.
Nå har du ikke det lenger, men nå
har du sånn meddommertjeneste da, så du kan
nå utpekes til sånne type ting, og en
av sikkerhetsventilen der sånn kunne jo være at
det er litt sånn loddtrekninggreie i det.
Som et voksent menneske så kan du bli
utpekt til å være ombudsmann for et barn
i en sårbar fase av livet, som en
uavhengig ombudsmann.
Jeg vet ikke om jeg har noe praktisk
idé om gjennomføringen her sånn, men det bare
høres ut som en sikkerhetsventil som mangler.
Jeg tror det her er en av flere.
Det var noe ren spekulasjon.
Jeg lurer på om vi ikke kommer så
mye lenger på den, men da har vi
brukt en episode på å pisse på lørenskog
og barnevernet.
Ja, det må være en bra episode.
Det får holde for i dag.
Ha en fortreffelig dag, folkens.
Takk for at du hører på Sidelinja podcast.
Vi vil gjerne noe bredere ut, så hvis
du snakker om oss, deler oss, eller anbefaler
oss i podcast-appen din, så er det
høyt verdsatt.
Hvis du heller vil snakke med oss i
form av ris eller ros, kritikk, forslag, spørsmål
eller noe annet, finner du avkontaktinfo på sidlinja
.transistor.fm