Velkommen til Sidelinja, podcasten for politisk hjemløsning.
Og for de som drømmer om en millionlønn.
Rundt bor i dag millionlønnsmottager Trondsjørnsen og meg
selv, Fattilhus Vegard Nøppes.
Nesten millionlønnsmottager.
Jeg jobber hardt for å komme dit.
Fair enough.
Du, det var en sak for en ukes
tid siden som vi har vært innom flere
ganger.
Meteorologisk institutt som har fått til for seg
at når ABC Nyheter tar kontakt med dem
og har lyst til å skrive en sak
om sydenturer og hvor vær er bra og
hvor man kan reise hen, så har meteorologisk
institutt sin egen ideologiske agenda om at folk
bør fly mindre og de vil derfor ikke
bidra til saken.
Du er jo sikker på hvordan vet de
at folk ikke tar tog?
Det tror jeg er en vær som kan
regne.
Hvis de skal basere det på ideologiske grunner
så må det jo anta at folk hos
deg ideologisk kan anta til å ta tog.
Ja, eller laste sykkel, hvem vet.
Men problemet her som langt de fleste voksne
mennesker ser er at en offentlig institusjon basert
på offentlige midler som alle betaler for, klimafornekter
eller ei, for å få en fornuftig værmelding,
har fått til for seg at de skal
legge tunga på vektskålen med hva folk skal
mene om ting og hva de skal få
av informasjon.
Det må liksom passe deres ideologiske agenda.
Altså, i hodet mitt så er Metrologisk institutt
til for å lage værmeldinger.
Ja, og hvis de ikke vil publisere de
så har vi ingen bruk for Metrologisk institutt.
Nettopp.
Og de har på egen kjøl gitt seg
selv et ekstra oppdrag, som er å oppdra
befolkningen i rett ideologi.
Og det er jo da en direktør et
eller annet sted i systemet der som ikke
skjønner dette.
Og så er det en styreleder og stort
sett resten av samfunnet som skjønner dette.
Og denne styrelederen kunne ikke ligge flott nok.
Dette er ikke, ikke sånn vi driver.
Det må ha vært noen interessante samtaler over
lunchbordet på Metrologisk institutt når det viser seg
at du har en direktør i systemet som
er gjerne død.
Det må ha ført et eller annet krisebøte,
det der.
Og innkalling på teppet, og spørsmålet bør være
hva faen er det du driver med?
Jeg vet ikke hvordan disse folk har fått
jobb.
Fordi apropos direktører som ikke vet hva de
driver med, den der Askehaus-saken nylig, de
som har sendt sånn falske samlivsspørsmål til Aftenposten
og VG.
Ja.
Så du den der Trine Eilertsen og den
der neke av en forlagskommunikasjonsdirektør, eller hva det
var for noe?
Nei, altså jeg noterte meg saken sånn halvveis
bak øret, men jeg skal ikke vekte for
at jeg gikk og lo litt når jeg
leste den.
Men prinsippet er sånn at aviserne har et
oppdrag om å være samferdige, og de holder
seg selv til en eller annen standard i
hvert fall at de ikke skal videreformidle direkte
feilinformasjon.
Ja.
Og det er et tillitsforhold mellom leser og
redaksjon og whatever.
Ikke at vi stoler så veldig på disse
redaksjonene, men jeg mener de prøver nå å
opprettholde en viss standard.
Og så kommer Askehau med en markedsføringsgippo for
sin egen bok og bare sender inn falske
innlegg til disse avispaltene.
Spørre psykologen, eller spørre...
Ja, psykologen er tuen, heter han.
Ja, nei, det er litt det samme hva
det er.
Poenget er at det er svindel.
Og så blir det dagsnyttaten, eller politisk kvarter,
eller hva det er for noe.
En litt sånn stram Trine Eilertsen, som er
redaktør i Aftenposten, kommer inn, og hun synes
ikke dette er noe morsomt i det hele
tatt, fordi hun for andre eller tredje gang
i sin karriere må avpublisere noe.
Hun har publisert, og så er det sikkert
sånn, det er sikkert tilgivelig å feilvurdere og
bare si, faen, vi har dritt oss ut,
skjønner at dette ble gærent, vi beklager, beklager,
beklager, beklager.
Neida, det de sender er en direktør i
Store Gåsetein, fordi dette er et menneske som
ikke skulle hatt en jobb med ansvar, åpenbart,
som sitter der og ler det bort, og
har en sånn arrogant og nedlatende tone gjennom
hele samtalen, som liksom skal ta lufta ut
av denne ballongen.
De synes jo dette var litt morsomt og
kreativt og sånn.
Ja, har dere sendt det til flere?
Ja, nei, det har vi ikke helt oversikt
over.
Ja, altså, det er ikke alle som har
fått …
Nei, men det har jeg ikke helt oversikt
over, men det er de eneste som har
antatt det.
Det er så svak vurderingsevn, og du lever
i din egen boble i en sånn grad,
og dette er noe med disse direktørrollene.
Folk får dem av en eller annen grunn
som jeg ikke forstår, og så sitter de
der og viser hvor inkompetente og til kort
kommende de er for en rolle som skal
lede og forstå og bevare overblikk.
Du er så langt nedi i grøten og
inni din egen boble at du skjønner ingenting
av samfunnshensyn og sånn.
Det er jo helt tydelig at Trine Eilertsen
i denne samtalen var klar for å ta
en beklagelse og si at «Dette får være
greit, men ikke gjør det igjen».
Men du hører jo i løpet av samtalen
hvor den der kronidiotdirektøren sitter og bare graver
høl dypere og dypere og dypere, for du
har ikke skjønt i det hele tatt hva
som er problemet her.
Og så skal du si at samtidig blir
Eilertsen strammere og strammere og strammere.
– Jeg fant det veldig avslørende i forhold
til denne samlivsspalten.
Han er et tullstue nærmelandet.
Han er psykolog, samlivsekspert, og så er det
en tullstue økolog og samlivsekspert, og så får
du tilsett en konstruert historie, eller flere konstruerte
historier, og du antar alle.
Du klarer ikke å avsløre at dette er
bullshit.
Jeg har lest noen av tullstuenes samlivsspalter og
tenkt at dette er et menneske som ikke
lever i virkeligheten, og det var veldig avslørende
det også.
– Jo, ok, kanskje.
Men det er jo noe med anonymiteten i
det, for her har forlangen utgitt seg for
å være et ekte menneske som sender inn
en historie, og jeg skjønner at det er
litt vanskelig å sitte på andre siden og
si at jeg ikke tror på denne historien
som beskrives.
En av historiene som ble brakt opp var
en eller annen kvinne som hadde kommet i
overgangsalderen, men alltid hadde sett bra ut og
aldri hatt noen problemer med det, og så
mister du oppmerksomhet, og du får helseproblemer og
masse greier, og problematikken rundt det.
Den fiktive innesenderen var hennes mann som så
dette på avstand og ville gjøre noe for
henne, eller noe sånt.
Det er jo litt som i sjakk, hvor
du kan oppkonstruere en interessant posisjon på brettet
for å gi det som en sjakknøtt.
Det føles litt som det samme.
Du har oppkonstruert en interessant problemstilling som ingen
egentlig har sendt inn, men som kanskje er
interessant.
Det kan godt være at det kunne vært
interessant, men man kunne gjort det under rent
flagg, men samme av det.
Dette var ikke tema, men det som er
poenget å komme til her sånn, er at
en del statlige etater, organisasjoner, hva enten det
er meteorologisk institutt, eller jernbaneverk, eller sykehus, eller
hva det er for noe, har begynt å
gi seg selv en del sånne meta-oppgaver.
De har en primæroppgave.
Så er du et sykehus, så skal du
levere gode helsetjenester, gode og trygge helsetjenester, til
befolkningen som har betalt for det.
Det er jo fryktelig vanskelig.
Nei, det er greit nok.
Men ikke sant?
En ting er å svikte i primæroppdraget.
En annen ting er å gjøre det som
et meteorologisk institutt, og bare definere at nå
er vi klimaaktivister, vi.
Ikke verme eller det.
Ja.
Nei, men da så.
Og det er noe med det.
Det som går igjen, og det som er
indikatoren på at dette er på vei, godt
ut i skauen, er at det er altså
så mye kommunikasjonsmennesker som sitter i alle disse
offentlige etatene, enten det er jernbaneverket, eller sykehusene,
eller politiet, eller hva det er for noe.
Det er kommunikasjonsmennesker, fordi det å kommunisere, eller
veilede, eller ofte villede befolkningen, er viktigere enn
å løse primæroppgaven din.
Ja.
Og man ser jo veldig ofte at disse
institusjonene blir politiske aktører.
De møter opp på Arndals i uka, de
skal være med å påvirke prosesser, og de
kommer inn med sitt eget syn på hvordan
samfunn og samfunnsretningen skal gå.
Så de er ikke et verktøy i politikernes
hender, de er en institusjon i sine egne
hender som er med å påvirke politikken.
Påvirke politikken, igjen sier de.
Og det på offentlige penger, det er dine
og mine skattepenger, som går til å lønne
en haug med kommunikasjonsrådgivere, som da etter hvert
får i oppdrag å bidra til den politiske
linja som en offentlig institusjon skal holde.
Og det er problematisk.
Og i den der meteorologiske institutsaken så ble
det veldig tydelig, og det ble tatt opp
veldig klart i den offentlige samtalen.
Så det er stort sett bare en direktør
i meteorologisk institutt som ikke har gangsyn her.
Og det er betryggende også å se.
Men det som ikke er betryggende er disse
stadige sakene om nye kommunikasjonsdirektører og kommunikasjonsmedarbeidere og
kommunikasjonsstaber som popper opp og blir flere og
flere og flere og flere og flere.
Jeg har så mye tydelig på at det
begynner å bli veldig vanskelig å kommunisere på
vegne av disse statlige institusjonene som kanskje ikke
klarer å løse sine primære oppgaver nødvendigvis så
godt.
Nå skal jeg ikke si at det gjelder
meteorologisk institutt, for de har vel stort sett
gjort en ganske bra jobb med å analysere
det de skal gjøre.
Ja, det tror jeg.
Men, eller, vermelingen er ikke nødvendigvis korrekt, men
det kalles også spårværelse.
Men vi for eksempel da, 48 kommunikasjonsdirektører, ikke
sant?
Det er jo, og hva har de jobbet
med?
Jo, de skal finne ut hvordan de skal
bortforklare og få folk til å ikke få
med seg at det er forsinket.
Det er den viktigste tingen, i stedet for
å løse primære oppgaven og få togene til
å gå når de skal.
Og jernbaneverket og Banenord og alle disse rare
selskapene som Høyre har opprettet for å liksom
drive marked innenfor ikke-markedssegmentet tog.
Der har du faen meg kommunikasjonsdirektører og kommunikasjonsmedarbeider
og kommunikasjonsstaber i hue og ræva.
Og alt de driver med er å villede
og misinformere og skjule.
Altså, det er sånn, de akkurat ikke lyver.
De bare forteller ikke det som er sant,
og de passer på å si ting som
egentlig ikke er relevant.
Fordi at det, for å skjerme de som
driver og løser primære oppgaven, ikke får til
det.
Jeg skal lese en liten innledning for Banenord
her.
Mens Banenord aktivt forsøker å pynte på virkeligheten
med å skjule informasjon om forsinkelser for å
redusere støy, ser vi de reelle konsekvensene av
offentlig vannstyre i Trøndelag.
Der står byggingen av ny E6 i stampe
på ubestemt tid etter at nye veier trakk
seg.
To sider av samme sak.
En stat som er mer opptatt av image
enn infrastruktur.
Og offentlige etater skal på en måte ha
tillit og kredibilitet i befolkningen, ikke sant?
Du skal ha tillit.
Og det impliserer på et vis de skal
være kjedelige og bakoverlent og fokusert på primære
oppgaver og får de kritikk, så skal de
sitte stille og holde kjeften sin.
Svare ut kritikken.
Ja, det er det de skal gjøre.
Og de skal ikke markedsføre at de er
et produkt eller at de er noe som
helst.
De skal sitte og holde kjeften sin, svare
saklig på spørsmål og si vi skal prøve
å forbedre oss.
Vi beklager at vi har misbrukt skattepengene deres.
Så langt?
Vi anbefaler ikke Rik A eller B eller
C.
Bare sånn for å avklare det.
Jeg synes, når først offentlig bygger veier, så
synes jeg nye veier har generelt gjort en
ok jobb.
De har jo tatt ned kostnadene ganske mye.
De har tatt ned kostnadene og de kan
på en måte lage sine egne forslag som
de legger frem og sier dette er et
alternativ vi har for å løse denne floken
eller denne trafikkutfordringen eller hva det nå enn
er som skal løses.
De har et mandat til det og det
har de gjort greit.
Jeg får veldig sjelden eller egentlig aldri oppreklame
for nye veier.
Sånn burde det være helt selvsagt.
Men jeg får veldig mye reklame for statens
veivesen fordi som yrkeschauffør og det synes jeg
selvfølgelig i min sosiale medieprofil på Facebook og
dermed så er jeg et mål for statens
veivesen.
Så jeg får stadig reklamer for statens veivesen
der de kommer med.
Hva er det de reklamerer for da?
De kjører gjerne sånn her bygger statens veivesen
ny vei fordi kommunikasjon og nye veier er
viktig og en del av infrastrukturen, nødvendig infrastruktur
og bla bla bla.
Så kommer de også med noen bilbeltekampanjer og
forskjellige sånne ting.
Det er greit, det er sikkert innenfor samfunnsoppdrag
eller mandat eller noe annet.
Men det er der det startet og så
kommer vi dit hvor de begynner å snakke
om hvor viktig den jobben de gjør er,
ikke sant?
Det trenger du ikke å fortelle meg i
en annonse på Facebook, det får dere vise
ut i virkeligheten.
Og så kan vi ta en samfunnsdebatt om
akkurat det.
Men dere skal ikke være part i den
samfunnsdebatten, dere skal ta imot instruksene som kommer
ut av den når vi er ferdig med
å diskutere det.
Bane Nord har fra 1.
mai 2025 implementert en ny strategi for å
redusere mengden trafikkmeldinger som deles offentlig.
Interne dokumenter som VG har fått innsynning av
avslører at det eksplusivte målet var å redusere
offentlig støy i forbindelse med avvik og skape
en forståelse for at punktligheten på norsk jernbane
faktisk er ganske god.
Og det er jo interessant at man må
markedsføre inn et inntrykk av ting i stedet
for bare å la togdriften tale for seg
selv.
Bare sånn, fremdeles så er ukrainsk jernbane mer
punktlig enn det norsk jernbane er.
Ikke i Ukraina er det krig.
Til offentlig jernbaneselskapers forsvar så er det vel
formentlig etter offentlig jernbaneselskap i Ukraina også.
For så langt jeg vet så lønner ikke
jernbanen seg noen sted.
Nei, altså.
Jeg tror ikke noen driver på kommersielle vilkår.
Narvik.
Ja, det er greit.
Jeg tror nok det finnes steder hvor jernbane
mest på gods kan fungere.
Men det er jo ikke i Norge.
Det er ikke i Sverige.
Det er ikke i Finland.
Det er ikke i Danmark.
Jeg så en gang en statistikk på det.
Det som er et problem er passasjertrafikk på
jernbane.
Godstrafikk er ofte lønnsomt.
I USA og Kanada så er det noen
svære to dekkere som går med gods over
flate vidder.
Ja, det er lønnsomt.
Men for passasjertrafikk så tror jeg i USA
så er det to strekninger som bærer seg
selv.
Den ene av dem er den der Biden
var kjent for å ta.
Som var Delaware til Washington oppover østkysten.
Oppå nedøstkysten.
Og i Europa så tror jeg det er
fem eller seks strekk mellom store byer som
lønner seg, altså som går i positiv balanse
på driften.
Men det er veldig, veldig, veldig mange flere
passasjerstrekninger som går.
Og alt er ulønnsomt og det blir da
subsidiert av godstransporten.
Og det kludrer jo til bildet.
Men problemet her sånn er da det å
drive markedsføring når du er et monopol er
helt hjernedødt.
Det er å pisse penger ut av vinduet.
Og når du da liksom går til det
skritt å manipulere informasjonsflyten fordi som borger i
Norge så har jeg en forventning av at
jeg skal kunne finne ut hva som helst
om banen Nordstrift for å kritisere det og
være slemme for den del.
Og de har å levere det ut.
Så sitter de på bakrommet så tenker de
at det er best at Vegard ikke får
det for det reflekterer så dårlig på oss.
Det er ikke det som er det.
Vi er vår egen lille politiske aktør i
dette.
Og det er noe med man har jo
noe som heter innsynsrett.
Når du offentlig driver med et land så
har man en rett til innsyn, ikke sant?
Jeg føler at en av grunnlagene for at
man skal kunne kreve innsyn er at man
vet at det er noe å kreve innsyn
i, noe å se på.
Noe som krever offentlighetens lys og så videre,
ikke sant?
Og det disse kommunikasjonsdirektørene og konsulentene i Banen
Nord eller Jernbaneverket eller hva det nå kalles
egentlig driver med nå, det er å prøve
å sjule sporene etter forsinkelser sånn at pressen
ikke skal være oppmerksom på at her er
det noe å spørre om.
Her er det noe vi har innsyn i
å stille spørsmål, ikke sant?
Det føles litt som det er litt imot,
kan vi kalle det demokratiske prinsipper for hvordan
det offentlig skal drive på.
Skal vi anføre at konserndirektør Frisli i Banen
Nord sier at de deler samme informasjon som
før og at det kun er informasjon uten
verdi for passasjerne som nå er tatt bort,
altså godstog som står fast på et sidespor
eller et eller annet sånt nå.
Det er jo greit nå.
Det er helt tydelig ikke det de snakket
om på bakrommet.
Så jeg skjønner at du...
Jeg synes det er litt vesentlig at den
norske befolkningen faktisk får greie på hvor ofte
det står fast godstog på et sidespor som
ikke kommer frem der det skal når det
skal.
Vet du hva målet for punktlighet er?
Det er ikke en høy standard som settes
der.
Nei, 90%.
Det som ikke er en veldig imponerende standard,
må jeg si.
Hvis du satser på at jeg går ut
fra det antallet, at 9 av 10 ting
skal gå på tid.
Så klarer de 87 og en halv prosent
de siste 12 månedene.
Men, vi er jo inne på Guddharts lov
inni mellom.
Det gjennom at det du måler blir det
du sikter mot.
Og i et sånt samfunnsperspektiv så er det
du skulle levert var robuste tjenester og punktlige
tog.
Men nå virker det som du er på
vei til å prøve å levere et inntrykk
av at togene er punktlige.
Ja, jeg vet ikke.
Jeg hadde satt pris på om de var
kjedeligere og mer opptatt av kjerneoppgave og holdt
kjeften sin hvis noen kritiserte bruken av det
utover for å forsvare saklig.
Kommunikasjonsmedarbeidere og markedsførere kan helle seg ut av
dette systemet.
Og da kan de jo sikkert få jobb
i helsevesenet i stedet.
Det er jo et sted som trenger flere
kommunikasjonsrådgiver og direktører.
Og som, hvis nok, er veldig overbetalte.
Disse kommunikasjonsdirektørene.
Ja, hvertfall i helsevesenet.
De får voldsomt mye lønn, fikk jeg høre.
Det har jo vært overskriftene i det siste.
Mens vanlige folk sliter med økte kostnader, belønner
det offentlig seg selv med generøse ordninger.
I Helse Nord ansetter man ny kommunikasjonsdirektør med
lønn på 1,85 millioner pluss gratis bolig
og reise.
Samtidig får en tidligere statsråd Emilie Enger mel
over 300 000 i etterlønn fra Stortinget, mens
hun deltar i skalvidanse.
Dette er ikke enkeltilfeller, men symptomer på en
politisk og byråkratisk elite som har koblet seg
fra resten av samfunnet.
Er 1,85 millioner i dag en elite
lønn?
Jeg må nok innrømme at jeg ikke helt
skjønner opphenget i delens nivå.
Nei, jeg klarer ikke det selv.
Det er relativt vanlig å børse millionen nå,
og det handler jo litt om at millionlønn
for 15 år siden var noe helt annet
enn millionlønn i dag.
Millionlønn i dag, det er en sykepleier.
Ja, en sykepleier litt oversnitt, men ikke så
mye.
Ja, men hvis vi sier at vi har
sykepleier som tjener et eller annet sted mellom
750 og 1,4 millioner i Norge, noe
sånt.
Noe rundt der.
Det er liksom, og så er det sånn,
jeg vil jo tro at du skal være
kommunikasjonsdirektør og rådgiver for en offentlig instans som
fuck sitt opp til enhver tid, og jobben
din er å kommunisere dette på en, og
jobben din er å markedsføre dette som om
dette går bra.
Da har du en krevende oppgave.
Det er ikke mange som kan løse, det
er ikke tretten på tusinen av de som
kan løse den oppgaven.
Og da er det ikke 1,85 millioner
voldsomt mye.
Det er jo nettopp antallet mennesker som kan
løse en oppgave som avgjør, og hvor viktig
oppgaven er, som avgjør hvor mye den er
betalt.
Så det er det ene, og det andre
var denne etterlønnen til Emilie Enger Miel, og
der er jo Stortinget innrettet slik, og det
er jo på en måte forståelig, fordi du
har jobb i fire år, og så er
det helt usikkert om du kan fortsette, og
det er en del logistikk som skal på
plass.
Så du har en etterlønnsordning som jeg tror
varer i et år, og litt som på
egen initiativ, at hvis du ser at du
trenger det, så får du det.
Og så tenker jeg at etterlønnen i et
år er lenge, men at oppstilelsestid 3-6
måneder er jo normalt, og det er jo
kanskje det du burde få.
Men det er i stillinger der du ikke
risikerer å miste jobben etter valget.
Ja, jeg syns faktisk ikke at disse politikkelønningene
er så gære.
Jeg tror du tjener 1,2 millioner eller
noe sånt på Stortinget.
De har veldig mye goder som kommer med
sine, og sånn.
Jo, reiser og en del sånne ting.
Men samtidig så er det ganske forståelig, fordi
at du skal faktisk drive valgkamp, og opprettholde,
og snakke med velgere, og holde foredrag, og
mye greier.
Valgkamp og sånt det er en ting som
du må gjøre, i partiresyn faktisk.
Jo, jo, jo.
Det er greit, men du skal faktisk være
tillitsperson, fordi du har valgt innfor.
Ja, men for å ta dette litt ned
da, hvis du sier at 1,2 millioner
og som stortingsrepresentant så har du, altså du
har arbeidstid fra sånn 8-9 om morgenen,
og du er på jobb i en eller
annen form frem til leggetid nærmest, og hvis
det brenner på dass, så...
Du er på jobb hele døgnet, ikke sant?
Det er en fulltids hele døgnet greie å
være stortingsrepresentant.
Skjer det noe spesielt, så kan du risikere
å måtte stille på kort varsel.
Ja, også er det selvfølgelig slik at du
har stor diskresjon selv til å ta deg
fri og ferig, og ikke møte opp i
kommentarer og gjøre akkurat som du vil, og
det kan misbrukes.
Og det misbrukes.
Ja da, men samtidig så tror jeg langt
de fleste stortingsrepresentanter er ganske samvittighetsfulle.
Vær oppmerksom på at de har et viktig
verv, at de...
Det jeg har gjort et par ganger, det
er å ta min egen lønn, ikke sant,
per time, og så si at, hva hadde
jeg tjent hvis jeg hadde sånne arbeidsdager som
det de hadde, med overtidstillegg og sånt noe?
Da hadde jeg tjent langt mer enn de.
Og, altså, orders of magnitude.
Hvis jeg skulle hatt arbeidstid fra 8-9
av morgenen med telefoner og møter og dill
og dal.
Og det kan vi jo tilføye at også
gjelder for disse direktørsstillingene, ikke sant?
Så 1,85 millioner for å være kommunikasjonsdirektør,
så har du en...
Da hvis noen ringer klokka 11 på kvelden
og sier at noe kommer i debatten i
morgen og at ting må avklares, så er
det du som må fikse det, og det
må du gjøre her på nettet, og det
er ikke som du får noe overtidsbetalt eller
noe sånt.
Du har lønn av det, og du har
ansvaret for dette området.
Vær så god.
Politisk kvarter starter klokken 8 i morgen tidlig.
Ja.
Det er en sak, og den må vi
finne ut hva vi skal svare klokka 8,
da.
Eller om det er 9 eller 8 i...
Da er det du som sitter med skjeggen
henne på postkassa til saken er løst.
Og det er forskjellen, ikke sant?
Og det er ikke som det er for
en sykepleier Nei.
Da kommer du på jobb, og så går
takstametere, og så drar du igjen fra jobb,
og så er det noen andres takstametere som
går.
Og så sier de at han får gratis
bolig.
Ja.
Men det gjør en sykepleier i vikarstilling som
gjennom vikarbyrået også har, får denket bolig der
de velger å reise for å jobbe, når
ikke de jobber der de bor.
Ja, eller der de blir sendt eventuelt.
Og i dette tilfellet så er det vel
en pendling fra Oslo som har greia, da.
Eller til Oslo.
Ja, for han spesifikke kommunikasjonsdirektøren på sykehusinngående.
Men det er noe med at man, det
er jo et kjent fenomen da med inflasjon,
altså monetær inflasjon.
Jeg husker jo lønnsnivået jeg hadde da jeg
var 18 og 19, ikke sant?
Ja.
Og da hadde jeg, da fikk jeg på
et tidspunkt 360 000 i Grunnland.
Det er jo helt sinnssykt bra.
Ja, da trette du ordentlig fett.
Ja, som 19-åring liksom.
I dag er det fattigdomsbevielse.
Det er nesten på fattigdomsbevielse.
Jeg tror den er 320 000.
Det er så vidt du kraper over.
Ja, men ikke sant?
Poenget mitt er bare å si at begrepet
millionlønn dukte opp i mitt hodet på den
tiden.
Og da var millionlønn tre ganger så mye
som meg når jeg til Jente gått.
Og for hver gang inflasjonen har gjort at
lønnen går opp, den dagen noen år etterpå,
at jeg fikk 400 000 i Grunnland.
Helt vanvittig, ikke sant?
Dette er voksne penger.
Og så går tida, og så føler du
liksom at du tjener jævlig godt.
Fordi tallet er stort.
Men det er bare at prisene løper fra
det med god margin.
Jeg blir ikke klok på dette her.
Ta den andre bransjen som det har vært
veldig mye snakk om, og der var det
plutselig så ropt til sosial dumping.
Det var busstaffer som kjørte rutebuss.
Og det var mye de med rette kunne
klage på.
For de hadde håpløse turnesordninger med masse såkalte
splitskift, hvor du jobber fire timer på morgenen
og har fire timer fri, og så skal
du jobbe fire eller fem timer på ettermiddagen.
Det er en helt ubrukelig greie.
Jeg skjønner poenget at det er kjipt.
Det har vi ikke lyst til å jobbe.
All means.
Det bør nok kompenseres på et eller annet
vis hvis du har et sånt arbeidstid.
Men så kommer det fram at de hadde
drøy, og dette er noen år siden, halv
millioner i Grunnland, og så har de masse
tillegg opp av det fra alle mulige tidligskift,
skjermskift, nattskift.
Det haggler du på, ikke sant?
Så var det sånn, samtidig som disse menneskene
ble påbrudt av at disse har utsatt for
sosial dumping på en lønn hvor de sannsynligvis
tjente 600 000 denne gangen, så rop man
millionlønn, og da var du overbetalt.
Og det betyr jo at vi har et
inntektsgap hvor sosialt akseptabelt lønn ligger på et
eller annet sted fra 700 000 til 950
000.
Og det passer sikkert veldig bra inni et
likhetsideale som enkelte burser.
Men jeg har ingen tro på at noen
vil bli kirurg for 950 000 i året,
men jeg tror det er mange som vil
kjøre buss for 700 000, ikke sant?
Ja, ja.
Og det er noe med å ta inn
over seg at en ting er at inflasjonen
og ting har blitt dyrere, og tiden har
gått, og årene har gått, og lønnen har
blitt høyere, ikke sant?
Snittlønn har jo gått fra, jeg husker et
sånt tall, jeg pleier å ha tall i
hodet, sånn cirka, jeg husker godt for noen
få år siden at det passerte 500 000
i snittlønn i Norge.
Ja.
Nå er det jo nesten 700.
Eller medianlønn, er det egentlig jeg mener å
si.
Men det som er litt greia med akkurat
denne inflasjonen er at det er vanskelig for
hodet å henge med i hvordan det påvirker.
Du har en ankereffekt, og min ankereffekt er
jo 25 år gammel, ikke sant?
Ja, og det er vel sånn jeg har
forstått det fra de som syns inflasjonen er
bra, at dette er en bra ting.
Fordi det gjør det mulig å ta ned
lønnsnivået.
Moderate lønnsoppgjør, ja.
Du kan få moderate lønnsoppgjør, og spesielt for
eksempel heismontører, ikke sant, hadde jo helt sinnssykt
betalt en gang i tiden.
Og så har det blitt mer moderat lønn.
Men de har jo hatt lønnsvekst hele tiden,
det er bare at den lønnsveksten har vært
lavere enn inflasjonen, da.
Og så har man fått de ned på
et mer normalt nivå, ikke sant?
Selv om de fremdeles tjener godt og er
jævlig rått å streike.
Og det samme har du med folk som
jobbet i oljebransjen, ikke sant?
Jobbet på plattform.
Altså dette var jo Refnex og Driller og
sånt, ikke sant?
Som tjente helt sykt bra.
Og de har jo tjent over en million
de siste...
De har tjent en million i 20 år,
det.
Og så er det bare at da har
vi faktisk halvert lønnet deres i forhold til
resten av samfunnet i løpet av 20 år.
Men greier det at du får de menneskene
som har sånne stillinger til å på en
måte akseptere det?
Fordi at de føler at de har en
lønnsvekst der likevel?
Jeg husker bare som en anekdote, jeg nevnte
at det å liksom få 400 000 blank
i lønn var skritt.
Og det fikk jeg i da jeg var
daglig leder for et lite heisselskap av alle
ting.
Og da fikk jeg jo litt innsikt i
lønnsstrukturen til heismontører og heisfolka.
Men det jeg merket meg mest var fagforeningskontigenten
deres.
Fordi dette året da jeg tjente 400 000
i grunnlønn det var i 2001 kanskje?
Det var godt betalt i 2001 altså.
Ja, men jeg vet ikke, jeg jobbet døgnet
rundt da så det var ikke veldig godt
timbetalt for det var 400 000 punktum.
Så fair enough.
Jeg tror jeg persa på å være på
kontoret i fire døgn i strekk.
For dette var konkursgreier.
Men samme det, det året da 400 000
var en god lønn vet du hva disse
gutta pleide å betale i fagforeningskontigent i løpet
av et år?
Jeg tipper at vi snakker noen tusen her,
ja.
Over 20 000.
Så at de har hatt råd til å
streike, det skal jeg love deg.
Du har råd til å streike litt hvis
du har en sånn kasse som finnes på
20 000 i året.
Du har jo hørt om sosial dumping.
Også har du hørt om sånn gratispassasjerer og
streikebrytere og mye sånn fæle ting.
Når, på den tiden i hvert fall, heismontørene
gikk ut i streik vet du hva de
gjorde da?
De jobbet for et annet heisselskap.
Da var det ja, gud, et lite selskap
som, hva heter det, norsk heisservice eller noe
sånt som poppet opp fra ingen sted send
og midlertidig ansatte alle heismontørene som var tatt
ut i streik fordi fagforeninga ville jo ikke
at dette skulle gå ut av for kundene.
Nei.
Så de fakturerte selv.
Så jo lenger de streiket, jo større ble
streikekassa.
Ja.
Det er helt vanvittig at det faktisk var
lov.
Det er norsk.
Heismontør er jo et norsk fenomen.
Alle andre steder heter det elektriker.
Det heter elektriker og automatiker og mekaniker.
Det er tre yrkesgrupper som typisk er involvert
og gjør hver sin del.
I Norge så var det bare integrert inn
i en monopolgruppe som du ikke får komme
inn i hvis ikke fagforeningen er heismontør.
I hvert fall så var det sånn.
De begynte jo å skulle løsne på dette
for noen år siden og da ble det
streik.
Selv sagt.
Og jo mer det er streik, jo mer
kan de streike.
Ja.
Det er helt utrolig.
Jeg nevnte jo at jeg hadde satt som
daglig leder av dette selskapet.
Det betyr jo at du skal prioritere litt
prosjekter og sånt.
Som svært ung mann så plutselig så begynner
jeg å bli oppringt av lederen i fagforeningen
på daglig basis.
Lurer på hvordan driften går, hvordan jeg har
tenkt å prioritere prosjekten og sånt.
Fagforeningen hadde en del synspunkt på hva man
skulle prioritere og hva man ikke skulle prioritere.
Hvilket fagforening?
Ikke har det noe med å gjøre, for
det har jeg bedrett om.
En ung nøttnes som er prinsipielt orientert var
ganske tydelig på hva som var greit og
ikke.
Men det var bare fascinerende å bli utsatt
for dette på daglig basis.
Jeg hadde årlige samtaler med han lederen her,
så det ble greit.
Fra Montora?
Fra Montora, på hemmelig telefonnummer og AKPS og
Select.
Det er veldig artig.
Men en av de rare tingene jeg var
utsatt for, var jeg fikk den der daglige
samtalen en dag, så sier han, hei, det
er Rune her.
Du, han håndtlangeren deres, han stig.
Han tjener ikke tarifflønn.
Nei, men han er ikke medlem av fagforeningen
heller da.
Det var noe sånn, jeg tror tarifflønnen var
165 kroner, han hadde 161 50 eller et
eller annet sånt.
Det var bare pris, ikke sant?
Nei, men ikke alle skal ha tarifflønn.
Og så sier han, ja, men ok.
Jeg fikser det med en gang.
Og så går Stig eller Kåre, eller hva
faen han heter, opp til 165 kroner i
timen da.
Who cares, ikke sant?
Det skulle sikkert vært sånn, for alt jeg
vet.
Og så går det en uke, og så
får jeg en telefon fra fagforeningslederen igjen.
Vet du hva han har å fortelle da?
At det er en fyr som er gratispassasjer?
Helt riktig.
Han, Stig, hos dere, han er ikke medlem
av fagforeningen.
Det er ikke greit.
Han er gratispassasjer.
Han har jo tarifflønn, ikke sant?
Ja.
Litt fordi du sa han skulle ha det.
Ja, men det er ikke, alle må være
medlem av fagforeningen.
Og så er jeg prinsipiell nok til at
jeg avviser det fullt og helt, og det
kan du bare glemme, det er organisasjonsfrihet i
Norge.
Og så får jeg en telefon fra en
av montørene våre, noen dager etterpå.
Du, jeg er på dette prosjektet.
Jeg satt i Bergen, han var i Oslo.
Dette er et eller annet sted i Oslo.
Jeg får ikke fortsatt her sånn, dessverre.
Å, hvorfor det?
Det er litt viktig at vi blir ferdige
med det, for ells så bruker vi mye
greier her.
Ja, men du skjønner, montørene er her.
Montørene er der?
Hva mener du?
Ja, så fagforeninga er her.
Ja, vel, de får bare være der de,
da.
Vi må jo bare gjøre av ferdig jobben
vår.
Nei, men du skjønner, de står utafor, det
er en hel diger gjeng.
De står der med plakatter og greier.
Ja, men det må du jo bare gjøre.
Nei, jeg kan ikke, fordi saken er, hvis
jeg fortsetter å jobbe, fordi det de sier
er at hvis du er medlem av foreninga,
så får ikke du lov til å jobbe
sammen med uorganiserte, nemlig.
Og hvis du gjør det likevel, så blir
du ekskludert.
Og da får du ikke jobbe som heismontør
noen sted.
Så for han fyren som var ansatt hos
oss, var det jo helt umulig å fortsette,
fordi at og det var jo samme stig,
som nå hadde 165 kroner i timen.
Så løser jo problemet seg, fordi han stig
drit jo i dette, så melder han deg
dyst til fagforeninga, da.
Og så er det greit, og så kan
de fortsette.
Det minner meg om, jeg har en gammel
bekjent som fortalte en historie en gang, han
jobbet som tømrer.
Og som tømrer, så hadde de, altså på
byggeplass i det firmaet, så fikk de ansatte
lov til å velge bas.
Og de valgte selvfølgelig da den basen som
var han som var mest egnet til det,
han var god til å forhandle, for de
har jo gjerne ikke bare en flat timelen,
de har jo en akkord oppå, ikke sant?
Så dermed så velger de han som er
god til å forhandle, god til å få
gjennomført, sånn at de får tjene gode penger
på, fordi at han gjør de effektive, og
så tjener de bra, ikke sant?
Det er jo helt alert.
Og så velger, de velger enstemmig den samme
fyl til bas på prosjektet, fordi han er
bare dritflink til å organisere byggeplass, og det
gjør at de jobber fortere, og dermed så
får de bedre akkord, og tjener mer penger
på de samme timene, fint og flott.
Men så er jo over halvparten, akkurat over
halvparten er da medlem i fagforeninga, så fagforeninga
kommer og sier at vi kan ikke akseptere
at basen ikke er fagforeningsmedlem.
Det går ikke, og her har vi rett
til å kreve det, fordi mer enn halvparten
av de ansatte her er fagforeningsmedlemmer.
Og det var sånn typ, med to personers
overvekt.
Og alle er bare sånn, ja men for
pokkeren liksom, og de møter selvfølgelig opp på
byggeplassen og sier, sånn skal det være.
Og da er det sånn, ja men, for
pokkeren vi alle vil ha han, det spiller
ingen rolle om vi er organiserte, ikke alle
vil ha han til dette.
Nei, det kan vi ikke akseptere.
Og vi har rett til å stoppe dette,
fordi vi har et flertall på byggeplassen.
Hvilket fører til at min gamle bekjente tar
med seg lærergutten, og går rett opp på
kontoret og fakser utmeldingen til fagforeningene sitt, og
så er de da på 49, sent for
en av 50 prosent da, og så er
det sånn sånn, da har de fått utmeldingen,
ringer inn forklarer situasjonen, og selv de fagforeningene
som sitter på kontoret der, de bare, ja,
det var ikke helt sånn vi hadde tenkt
det.
Men det var liksom, altså den motsatte forteilen
er at noen, at nummer to melder seg
ut, fordi der hadde de da ikke den
makten hvor de kunne si at du får
ikke jobbe i noen heismontørfirma uten å være,
eller du får ikke jobbe i tømmerfirma uten
å være fagorganisert, ikke sant?
Og dermed så fikk den fagforeningen persøn med
ryk og reise, av to mann, så var
det greit.
– Ja, ja, og er det noe man
bør gjøre her i verden, så er det
å be fagforeningen ryk og reise, min forakt
for fagbevegelsene er altså helt enorm.
Det er en sånn ukonstruktiv rive ned og
ødelegge og stikke kjeppere hjula for alt som
er av effektivitet og rasjonalitet.
Og de er så skinnheldige på det i
tillegg, og falsk skriver historien om hvem som
har oppnådd hva, og det er liksom fryktelig
organisasjon.
– Ja, altså det som er hele greia,
det er jo at, altså, det blir jo
veldig tydelig at det de er mest opptatt
av, det er maktstrukturen, ikke sant, og sin
makt.
For hvis de hadde vært opptatt av de
ansattes ved, ja vel, her, så hadde de
jo sagt at, ok, dere har valgt den
basen som dere alle er enige om, fordi
at han er flinkest i den jobben og
gir dere de beste arbeidsavtalene lokalt.
Ja vel, da er det greit.
Men det er jo ikke det de velger
å gjøre, de velger å liksom, oi, her
mister vi makt.
Da må vi …
– Og jeg kan garantere deg at det
forbunden du snakker om er et LO-organisert
forbund, et LO som holder på sånn.
Går du til andre forbund, så er det
ofte en mer pragmatisk holdning og mer praktisk
innretning.
Så det er forskjell på fagforbund, men når
du går inn i LO, så får du
den der ideologiske kloa på deg.
– Jeg har jo en annen bekjent, altså,
som, han ble jo tatt inn i ykestrafikkforbundet,
var det vel?
Og det var et LO-forbund.
Han skulle liksom være, nå skal han jobbe
med transporten.
Og etter å ha vært der omtrent et
år, så gikk han ut og stiftet sitt
eget fagforbund sammen med to andre.
Og dette var et fyr som jeg, i
flere diskusjoner hadde sagt at, du er jo
regnet kommunisten.
Men selv han, etter å ha vært inne
i dette her kaoset i et år, bare,
dette går ikke.
For det viser seg at det eneste dere
er ute etter, det er å få mest
mulig medlemskontingent innenfra godstrafører, slik at dere kan
bruke det på bussstreik.
Det var mer eller mindre, for det er
de LO-eggene sine, men de skulle gjerne
ha inn alle pengene fra andre siden.
Så de hadde ansatte man på heltid, for
å snakke vant med alle de ansatte.
Det skal si da har vi lykkes i
å starte et eget fagforbund som driver mer
rasjonelt.
– Du Trond, vi klarte jo å la
oss fange av våre egne anekdoter om fagbevegelser
og sånne ting, hvis vi egentlig snakket om
sånn mission creep i offentlig sektor.
Skal vi ta med en siste glad nyhet,
bare for morroskjell?
– Ja.
– Statskypstunnel.
– Ja, dette er andre gangen vi kan
annonsere glad nyheter om statskypstunnel.
Første gang så sa jeg at dette er
en glad nyhet, fordi budsjettsprekken er så stor
at noe måtte behandles på storting på nytt.
Nå har beide partiene funnet ut at dette
ble dyrt, for dyrt, vi dropper dette.
– Selv Støre ser at dette regnstykket går
ikke opp.
– Støre ser det, FRP ser det ikke.
– Nei, det er akkurat FRP, vanskelig sløsingsparti
FRP, de syns at vi fortsatt skal holde
på med dette våset.
Så, ja, jeg gratulerer alle som stemte FRP
og tenkte at det var linjerskift.
Og det kunne vist på forhånd, fordi FRP
sa helt tydelig før valget at de har
tenkt å bruke mer penger enn SV i
sitt alternativbudsjett.
– Det er rart hvordan vi klarte å
se dette her, men utrolig.
Alt for lite fokus på det i valgkampen.
Hvorfor er det ikke mer journalister som stiller
det spørsmålet?
Hei, FRP, hvorfor skal dere bruke mer penger
enn alle andre når dere sier at dere
vil slanke og slutte å sløse?
Det henger ikke på greip.
– Nei, altså, vår podcast har vært ganske
tydelig på det, og jeg har jo til
og med sagt det til Sylvie Listau direkte.
– Ja.
– Så, hvis folk ikke vil høre, så
får de bare la det være, da.
– Men la oss få mer fokus på
den, bare enn podcasten her, og podcasten til
gutta.
La oss, kan ikke nettavisen, VG, Dagblad, Aftenposten,
Minerva og alle andre...
– Nettavisen har jo vært litt flinke –
De har tatt inn Are og...
De var tidlig på å ta sløsesakene, plukke
opp den stafettpinnen, liksom.
– Apropos det, kan vi gratulere Are nå,
for nå er han større enn samtlige politiske
partier i sosiale medier.
– Oi, det er kult.
– Han er det jeg nå vil kalle,
altså, jeg vil sitere Jordan Peterson faktisk, når
jeg skal omtale Are her nå.
«He is a formidable force in Norwegian politics.»
Litt kvasi-sitat der, men det var kanskje
en liten omskrivning av hvordan Jordan Peterson har
omtalt andre mennesker rundt omkring.
Men det er også noe han ber folk
om å være, da.
Gjerne i sin egen liv, men jeg føler
Are har vært en formidable force i norsk
politikk.
Han har jobbet seg inn i den posisjonen
han nå har, og det er meget bra
jobbet.
– Very good, sir.
– Det nærmer seg vel tid for å
runde av her, men vi må vel lite
en påminnelse om at det skjer noe i
Oslo tirsdag 28.
– Det gjør det.
– Det er Liberale Aften igjen.
– Som alltid, siste tirsdag i måneden.
– Og denne gangen med Benedicte Motumir Høgberg.
Og vet du hva?
Jeg gidder ikke fortelle hvem hun er.
Hvis du ikke vet det, da skylder du
Googlen å jobbe litt.
– Og da skylder du oss å følge
med litt i norsk offentlig debatt.
Men, tilstrekkelig å si, hvert å komme, det
blir interessant, og det er en viktig stemme
som har sagt og gjort og oppnådd viktige
ting med å bruke den stemmen.
– Og det kan det hun driver med.
Bare ta turen.
Jeg garanterer at Netflix har ikke så mye
spennende å by på den tirsdagen.
Du kan spare den skippingen til onsdag.
– Da er vi på tirsdag 28.
Klokken 18.00 begynner vi offisielt, møtes og
tar noen pils og sånn, og klokka 19
.00 er det foredrag.
– Ja, sånn, cirka.
Skal vi si det var dagens...
– Det var dagens tekst.
– Ha en fortreffelig dag.
Takk for at du hører på Sidelinja Podcast.
Vi vil gjerne noe bredere ut, så hvis
du snakker om oss, deler oss eller anbefaler
oss i podcast-appen din, så er det
høyt verdsatt.
Hvis du heller vil snakke med oss i
form av ris eller ros, kritikk, forslag, spørsmål
eller noe annet, så finner du alle kontaktinfo
på sidelinja.transistor.fm