Velkommen til Sidelinje, podkasten for politisk hjemløse.
For folk som syns at ekkoren er søte.
Rundt bor i dag veganer-sympatisør-arneidshagen Ekkoren
dreper Trond Sørensen og meg selv, Vegard Nøttes.
I dag skal vi snakke om shooting squirrels,
som er et kjent fenomen fra filmer og
TV og andre steder i verden, men i
Norge.
Ekkoren i hakt, det er humoralsk.
Ja, og hva var det?
Dette dukket opp på XR om dagen.
En av de kildene mine til det er
tingrettsdommer Kim Heger som sier «hæ, dette var
jeg ikke klar over, syter vi ekkoren i
Norge?
Hvorfor det?».
Det er jo et godt spørsmål, for oss
som ikke flyr rundt og syter ting willy
-nilly, så er det jo rart å syte
søte små dyr som ikke gjør noen skade
og som du ikke bruker til noe.
Ja, det overrasket meg også egentlig litt, for
i gamle dager brukte man ekkorenpels.
Jeg tror nok at det ligger mer til
grunn for hvordan man gir jakterettigheter i Norge
enn det det høres ut som er.
Vi driver en forvaltning hvor vi prøver å
unngå at det blir alt for mye av
noe eller for lite av noe.
Det kan være, man skal ikke se borte
fra at det er for mye ekkoren, det
fører til problemer på et annet nivå.
Fair enough, og så er det litt som
elg og harepus og alt mulig rart, og
så bruker man det argumentet, og så er
jo saken at dette regulerer seg selv også.
Det er bare en sånn…
Ja og nei, greia er at det ville
regulert seg selv hvis vi ikke hadde bygd
feirbyer, tettsteder og så videre og så videre.
Mitt veldig klare inntrykk er at jernbanen for
eksempel regulerer ganske mye elg.
Jernbanen regulerer veldig mye.
Og her har jeg statistikk faktisk når det
kommer til elg.
Det er jo noen som mener at vi
må slutte å skyte elg, og så er
det sånn at vi har 25.000 vildpåkjørsler
i året i Norge.
Har vi 25.000?
Ja.
Hvis vi slutter å jakte på hjortedyr i
tre år, så vil det statistisk sett være
100.000. Da har vi ikke skutt 75
.000 dyr på…
Det er ikke noe at vi skyter 75
.000 elg i løpet av et år.
Det å regulere noe gjør at vi ikke
kjører veldig mange flere noen år senere.
Sånne avveininger kan man jo alltid gjøre.
Jeg leste bittelitt om den der ekornsaken, og
så langt jeg klarer å lese meg frem
til, så er det ikke noe forsøk på
å regulere bestanden, og det er ikke noen
sånn identifiserte problemer med det.
Så langt jeg forstår så er dette ren
sport.
Bare en sånn…
Jeg vet ikke om folk er ude på
å skyte, eller synes det er gøy, og
så flyr du ut og skyter små, søte
ekorn.
Så får du en veldig tydelig, emosjonell respons
på deg i sosiale mediers offentlige rom.
Så stusser jeg litt på det, for jeg
kan jo si med en gang at jeg
er en softie, så det holder.
Hvis jeg måtte drepe maten min selv, så
hadde jeg vært veganer.
Men siden jeg ikke gjør det, og jeg
er flink til å ha to hoder på
ulike steder i hodet samtidig, så spiser jeg
koteletter og later som ingenting.
Og så synes jeg det er veldig trist
å se på slaktebiler kjøre av gårde med
griser og så videre.
Min store kognitive dissonanse i livet.
Det er noe ærlig med å drepe maten
sin selv.
Ja, det er det, ikke sant?
Sånn, det er jeg helt enig i.
Og jeg har noe vanskelig for å argumentere
godt for det, uten å gå inn i
den der…
Dyr har samme rettigheter som mennesker omtrent.
Det kan ikke ta et liv, og det
blir sånn veldig…
Det er artig at du sier det, for
det begynner med at det er en fotnote
i Robert Nozick's Anarchistate in Utopia, hvor han
snakker om at vi tenker at mennesker har
naturlige rettigheter, og de bare finnes, ikke sant?
Det blir nærmest som om de kommer med
skapeskapeverket.
Og så reiser han spørsmålet, kan det tenkes
at dyr også har naturlige rettigheter?
Og dette er bare en fotnote, sa han.
Han driver bare og filosoferer litt på siden,
ikke sant?
Og så sier han at det kan nok
være sånn for mennesker at dyr har samme
rettigheter som mennesker.
Men det kan jo også hende at dyr
har visse rettigheter, om ikke annet.
Og for hans egen del, så sier han
at jeg lever i et så velstående samfunn
at jeg synes det er riktig for meg
å ikke spise kjøtt.
Så det argumentet jeg har hørt på dette,
som ofte verserer i libertarianske kretser, er at
rettigheter forutsetter en form for tilegnelighet.
Hvis du ikke har evnen til å respektere
andres rettigheter, så har du heller ikke rettigheter
selv, eller noe sånt, ikke sant?
Som en sånn røff skisse av det.
Og at argumentet da er at dyr har
ingen rettigheter, fordi jeg har ingen evne til
å respektere andres rettigheter.
– Ja, men er ikke det litt sånn
kjeft, ikke sant?
For vi tenker jo ofte sånn det at
folk skal være frie, fordi ingen andre har
rett til å ta valg for dem.
Men da forestiller vi oss folk som er
samtykkekompetente, ikke sant?
Folk som er voksne, rådnedsfriske mennesker, for så
vidt.
Men det er ikke det samme som å
si at folk som da ikke er voksne
eller ikke er rådnedsfriske, ikke har rettigheter.
Så det er på en måte en sånn
litt sånn…
Det er mer sånn at rettighetsmengden deres, den
blir innstrengt da, ved at de ikke er
i stand til å…
– Ja, og det er jo verdt å
si, fordi jeg er helt enig, ikke sant?
Og det argumentet jeg presenterte er rett og
slett ganske dårlig.
Fordi implikasjonen for mennesker som er grønnsaker er
betydelig, og det betyr jo egentlig at man
har flere sånne moralske søyler man attribuerer denne
menneskelige verdien til.
Og den ene er nok en sånn iboende
hellighet.
Det er en eller annen respekt for menneskeliv
som er ukrenkelig og tabu å røre ved.
– Jeg har kanskje et litt annet syn
på rettigheter enn det dere har, altså lettere
gale eller anarkister som har sånne rettigheter.
Jeg er jo litt der at rettigheter eksisterer
ikke med mindre det finnes en entitet som
kan opprettholde dem.
– Jo, jo, jo.
Jeg er egentlig helt enig med deg i
det.
Alt sammen er konstruksjoner eller fiksjon på et
vis.
– Nei, nei, nei.
Rettigheter har eksistens, en sånn platonisk eksistens.
Jeg så et veldig morsomt videoklipp for en
årstid siden nå, hvor de sitter og diskuterer,
han er en ordentlig kødd av en sånn
høyrevridd konservativ fyr, diskuterer han med feminister.
Og så sier han bare at dere har
ingen rettigheter, for det eneste grunnen til at
dere har rettigheter er at menn gir dere
disse rettighetene.
Det vil si at det er bare privileger.
Dere har privileger, fordi vi menn ønsker å
gi dere disse privilegiene.
Og i den grad vi slutter å gi
dere rettigheter, så har dere ingenting igjen, for
det er vi som står på toppen av
voldsmonopolet.
– Hvordan tenker du generasjonen bokstavlig talt kommer
til å tolke deg nå, Trond?
– Det er jeg litt usikker på.
Jeg refererer nå i hva han sier.
– Det hjelper ikke enn du sa det.
– Men jeg lurer på hvilken, dette passer
ganske godt inn i feministisk teori likevel.
Noen feminister, får vi nesten si, mener at
man lever i patriarkatet, og at det faktisk
er akkurat sånn.
– Ja, og han gir jo for så
vidt de rettighetene.
– Men for ikke å gå ut på
viddene, det er jo noen som mener at
dyr skal ha samme beskyttelse som mennesker.
Og det er mange veganere som har et
alvorlig problem med å drepe dyr.
– Ja, jeg har jo tre måneders ansentet
som veganer selv.
Jeg måtte prøve det en gang.
Det var en artig ide.
– Jeg er glad du tok til Vette.
– Jeg har vært vegetarianer i fem-seks
år.
– Jeg er glad du tok til Vette.
– Alt sammen basert på det moralske argumentet.
Du vet hva, hvis jeg faktisk mener at
dyr ikke ville drept dem selv, så må
jeg nesten ta konsekvensene av det.
– Jeg kan få tatt deg med ut
på et eller annet tidspunkt.
Men jeg kjenner så mange som gjør det.
– Det er så uaktuelt.
Du aner ikke hvor uaktuelt det er.
Og en av grunnene til det er at
jeg vet at jeg kommer ikke til å
spise kjøtt igjen.
Så du skal bare ikke kødde med den
kognitive dissonansen min.
Thank you very much.
– Jeg skal finne en mellomposisjon der jeg
tar med elg og lager elgrytter til oss.
– Og så snakker vi ikke om hva
den heter eller hvor den vokste opp og
sånt.
– Bare eil langt opp i nord.
Du kommer aldri til å møte dennes familie.
– Det er greit.
Men apropos å møte familie og sånne moralske
imperativer og hvor rettigheter kommer fra, har dere
sett de grusomme bildene fra Sør-Sudano?
– Ja, der foregår det en borgerikestemming hvor
det er folk som blir drept opp på
fotet.
– Ja, og du ser henretelser av helt
hjelpesløse mennesker i veikanten.
Det var et eller annet innslag på Dagsrevyen
hvor det er en eller annen fyr som
er derfra som ser unkeren sin sitte i
denne forsamlingen og bli henrettet på direkten av
disse rassøla som flyr rundt med våpen og
smiler og synes dette er kjempegøy.
Vi snakket om sportsjakt på ekol.
Dette føles litt som det samme.
Men så har jeg et spørsmål.
Det river i alle, det river i oss
alle at mennesker behandles på den måten og
det bryter med den verdigheten og respekten du
skal ha for menneskeliv.
Likefullt som de rettighetene du hevder platonisk eksisterer
også i Sør-Sudan, du ser ikke mye
til dem.
– Nei, men du merker at de har
blitt brutt.
– Det gjør du definitivt.
– Ikke der nede.
– Men har ikke trådnet poeng da.
Rettigheter er fint lite verdt hvis ingen håndhever
dem.
Og ikke minst, en ting er at vi
ser det direkte.
Vi er kapable mennesker med økonomiske ressurser og
ok, vi får starte en spleis eller sende
noen fremmedlegion ned og få ryddet opp.
Med masse sånne drivkrefter som føles attraktive i
øyeblikket.
Men går du igjennom 15 000 år med
menneskelig historie, så er det jeg vet ikke
hvor mange millioner mennesker som har blitt fratatt
alle rettigheter bare opp igjennom historien på den
måten.
Av konger og despoter og jegersamlere og drapsmenn.
– Det er jo derfor rettigheter er så
viktige.
Det er fordi at de finnes at vi
hele tiden vet at det burde ha skjedd.
– Ja, men du er med på tanken
om at i historiens store mørkesekk så er
det så mange hundre millioner menneskerskjebner.
Altså disse folkene som ble henrettet for å
bruke briller, de kan bort seg.
Så det er jo ikke en kjeft som
husker det.
Ja, ja, det er noen killing fields og
det er noen museer og sånn, men det
er ingenting som uttrykker teksturen og nyansene, det
tredimensionale i hvert av menneskene som ble tatt
av dette.
Så til slutt så blir det bare en
statistikk.
Og så er spørsmålet, et eller annet sted
oppi der, vi kan kødde med Genghis Khan
da, fordi det er ingen som husker offerende
hans.
– Nei, klart det.
– Så det eneste du husker er Genghis
Khan.
Men vi husker offerenden til Hitler.
Så Hitler er fortsatt en busemann.
– Selv Napoleon tror jeg er det som
har blitt...
– Ja, han er bare en flott general
liksom.
Men er du med meg på at det
er noen rettigheter der det ikke er så
mye verdt hvis de ikke håndheves?
– Det er jeg selvfølgelig med deg på,
men jeg mener jo at det hele forholder
seg helt motsatt av det du sier.
Man tror jo at de samme rettighetene har
vært verdt gjeldende for alle de personene som
har fått tilkrenket rettighetene sine gjennom historien.
– Har du lest Sauls bok Cosmic Justice?
– Nei, den har jeg ikke lest.
– Som er en kritikk av det er
jo gjerne Liberls da, som har en eller
annen universell idé om at våre nåværende sensibiliteter
skal gjelde for alle mennesker til alle tider
og alle steder.
– Og at det fører til ulykke.
Det er jo egentlig poenget.
– Altså rett og slett at det er
en tankefeil da på et vis.
– Nå mener jeg ikke å beskylle deg
for en tankefeil her sånn, men jeg stiller
spørsmål ved om denne universalismen som vi legger
til grunn i dette, om den egentlig er
gyldig?
– Ja, du vil jo ofte støte på
grenser, ikke sant?
Jeg tror faktisk at det er en ting
som liberalister elsker, å utfordre grenser for tankene
sine.
– Jeg fikk lyst til å prøve en
annen vinkling her nå.
Fordi vi sier at vi har rettigheter og
de rettighetene gjelder for alle mennesker, ikke sant?
Vi er ikke enige om at det er
noen grunn, men hvis det kommer aliens og
angriper oss, har de rettighetene noen som helst
verdi i noe sted da?
Er aliens da bunnet til de rettighetene vi
anser som universelle?
– Det er et fint tankeeksperiment, men det
krever også at man rydder litt de der
moralske søgnene vi legger til grunn, ikke sant?
Fordi hvis du går inn i en sånn
kristen livsanskurelse, så er det fra Bibelens første
kapittler så er mennesket skapt i Guds bilde,
altså som et speilbilde av Gud.
Så vi er det gudomlige i oss selv,
eller vi bærer i oss det gudomlige.
Så det er formen, og det er en
helhet rundt hva vi faktisk er, og vår
form, og vi er plassert overdyrende i et
hierarki, ikke sant?
Er du langt nok tilbake i Bibelen, så
er det jo en del mennesker også som
ikke faller inn i helt samme nivå av
hierarki, ikke sant?
Du har noen slaver og kvinner og sånn.
Og hvis du er på den der helighetssøylen,
så er jo alien-spørsmålet veldig enkelt.
De ser ikke ut som oss, så fuck
dem.
Jeg forstod tankeeksperimentet som om aliens måtte opprettholde
menneskelige rettigheter på jorden.
Er de moralt bunnet til å opprettholde våre
rettigheter?
Jeg trodde du mente fra vårt ståsted at
vi må behandle dem som verdige vesen.
Dette var faktisk mer interessant.
Jeg har mer tenkt som Vegard, enn jeg
har tenkt som deg, Trond, og det var
litt utfordrende akkurat det her.
Jeg skyller de og respekterer våre rettigheter.
Fra vårt ståsted så er det sånn at
det gjelder jo alltid at du skal ikke
skade andre hvis du skal ikke ta tingene
deres.
Det er en god start.
Også bortsett fra hvis du er ekorn, for
da kan vi gjøre akkurat som vi vil
med deg.
Nå skjønner vi implikasjonene av å ta feil
i det der ekorn-spørsmålet.
Langtrekkende implikasjoner når alien-invasjon kan bli.
Jeg er ikke veldig bekymret for alien-invasjon,
men jeg synes det er et gøy tankingspunkt,
fordi man flytter på en måte alt ut
av den bobla som vi lever i, fordi
vi har denne kloden fra oss.
Det som var mest utfordrende for meg var
at jeg tenkte at dette med en gang
innebærer en typisk kollektivist-tanke.
For da blir det oss mot dem.
På sånn sett kan du si at denne
ekornsaken er kanskje oss mot dyrene.
Hvordan man har tenkt på dette historisk, så
for eksempel i en religiøs sammenheng eller en
kristens sammenheng så har man kanskje tenkt at
dyrene er guds gave til menneskene, en ressurs
som du kan utnytte som du vil.
Det er underforstått at dyre har i hvert
fall ikke rettigheter til ikke å bli utnyttet.
Jeg snakker om disse moralske søylene, og hvis
du har denne helhetssøyla, så er det egentlig
bare at du helt arbitrert har plukket oss
ut selv som gruppe og sagt at vi
har spesielle rettigheter fordi vi er i guds
bild.
En annen begrunnelse, og den jeg oppfatter at
Trond peker mot, det er en sånn hva
er det vi som menneskehet evolusjonært har kommet
frem til at fungerer?
Hvis jeg respekterer Trondseiendom og han respekterer min,
så er det lettere å leve sammen.
Hvis han ikke dreper meg og jeg ikke
dreper han, eller i hvert fall at vi
begge vet at det får konsekvenser hvis man
tråkker over disse grensene, så er disse praktiske
tommelfingereglene for hvordan vi lever sammen, hvor noen
tommelfingeregler stikker høyere opp enn andre.
Ikke være uhøflig er mindre viktig enn ikke
drepe, ikke sant?
Og at du bare ender opp med noen
sånne universalistiske verdier som er verdt å forsvare
fordi at...
Kan jeg prøve enda en vinkling?
For å gi dere noe å hove på.
Har vi, eller ikke spørsmål om vi, men
har folk utenfor la oss si Norge, Sverige,
Danmark, eller hva det nå enn er, plikt
til å selge oss mat?
Hvis de ikke har det, så er vi
jo veldig avhengige av å leve av både
kjøtt og fisk som er tilgjengelig der vi
er.
Hvis det er galt å la høstedyr, skytedyr,
fiskefisk og så videre for å mate oss
selv, er vi da moralsk forpliktet til å
sulte.
Hvis du ikke fikk importert mat?
Hvis vi ikke får importert mat, så er
vi jo faktisk...
Da må vi ta et valg.
Er vi moralsk forpliktet til å la være
å gjøre det?
Eller er vi kun forpliktet til å la
være når det er komfortabelt å la være
å gjøre det?
Jeg tror at regler forsøker å være universelle.
Men samtidig så er det noen slags folk
som har kjørt ut og gått og man
tror at det er omstendigheter som gjør at
du bryter normale regler hvis det bare er
at konsekvensene er ille nok.
Og så tror jeg det er en grei
avklaring her oss tre imellom, at jeg tror
ingen av oss egentlig argumenterer for at vi
ikke kan drepe dyr.
Nei.
Vi spiser alle tre kjøtt og enten du
er queasy om det som jeg er, eller
ikke som Trond, så er den moralske konklusjonen
den samme, ikke sant?
At vi begge anser ikke dyr å ha
rett til etter på samme måte som mennesker.
Nei, altså, jeg er litt sånn også jeg
tenker at, altså, jeg tror ikke jeg hadde
gidet å gå rundt og skytte ekorren fordi
at det har ikke noe nytt av, det
blir bare masse sølv å rødne opp.
Men jeg har jo kunnet gå og tenke
på om man begynter å jakte og felle
rådyr og hjort og elg og kanskje noen
fugler og vilsvin og sånn.
Ja, fordi, har du sett de der jegertvillingene?
Ja, det er jo innmellom noen blir veldig
sintet på det.
Jeg synes det er interessant, fordi nå er
det kanskje mange i generasjonen, bokstavelig talt, som
faktisk er veganere og vegetarianere og hva vet
jeg.
Ikke så mange som man skulle tro.
Nei, men reaksjonene fordi man ser av og
til hvordan de blir beskyldt for å være
grusomme mennesker, fordi de lever denne jaktlivsstilen da.
Og det er jo en sånn hva skal
vi si?
Failure to compute.
Jeg tror også det.
Hvis du klarer å ta inn hvor det
var et industrialisert dyrehål inne der så tror
jeg det å skyte en elg det skal
vi synes er greit.
Ja, apropos det.
Det er feil sted å begynne hvis du
har problemer med dette.
Hvis du lurer på om det er galt
å jakte det de jegertvillingene gjør så har
jeg sett at det er en fyr som
har, for det er lov nå å jakte
med pil og bue.
Og det er en nordmann som driver og
styrer med dette og han vil jakte på
dyr med pil og bue, ikke sant?
Jeg har jo sett det kommentarfeltet.
Det spiller jo ingen rolle hva han sier
om at disse dyrene legger seg ned og
dør akkurat like fort og treffsikkerheten og skadeskytningen
er ikke høyere men det at man bare
velger et annet verktøy som fremstår litt mer
primitivt skaper ekstremt mye følelser ikke sant?
Det er preget av en sånn form det
ene er en sånn moralsk panikk og så
er det en sånn sentimentalitet i det og
den kjenner jeg på selv ikke sant?
Jeg snakker om min kognitiv dissonans jeg spiser
godt og lettere, men jeg vil helst ikke
vite hvordan det blir laget og det er
jo en sånn jeg liker maten min, men
jeg vil helst være forskånet for prosessen og
når folk ikke klarer å rydde dette, når
de uttaler seg i det offentlige rom, så
er det et ganske lavt nivå på debatten
vil jeg agitere for.
Jeg har ingen problemer med å spise det
dyret som jeg har tatt selv.
Vi er alle enige om det vi ender
opp på den moralske konklusjonen alle sammen, vi
spiser kjøtt alle tre men det er den
der ekkorden jaktsaken er jo en bitte liten
men det er en tullesak, ikke sant?
Men det er bare interessant å se reaksjonen
til folk at man er så høyt ute
på banet det er jo helt unødvendig.
Ja, men det er utrolig mye i matsystemet
vårt som er helt unødvendig.
Så hvis det var argumentet så har det
mer vitkåne implikasjoner enn at man skal ånde
noen ekkorden for å bli skutt på.
Og det neste elementet her sånn er at
hvis du er panda eller ekkord eller golden
retriever, så er du søt da slipper du
unna ganske mye vondt, mens hvis du er
litt sånn skitten gris som står i en
svinesti, så er det litt sånn eh, ikke
så mye sympatiget.
Kan gå rett ut pølsa da.
Og da har det veldig lite med noe
moralsk argument å gjøre da.
Og så er det jo litt sånn vi
spiser i liten grad råvdyr vi spiser dyr
som ikke selv spiser andre dyr så for
eksempel så spiser vi ikke katt, katt er
søt.
Katt er et skikkelig råvdyr.
Vi spiser ikke hund, det er en kinesk
greie, men hunder de spiser andre dyr det
er de utgangspunktet laget til.
Men her er det sånn, hvis noen prøver
å ta livet av en golden retriever foran
meg for å spise den så, jeg skjønner
at det ikke er rasjonelt, men beklager, det
går ikke.
Mange som har samme følelser for hester, for
hestepølse, noe tradisjonelt spist i Norge.
Det er jo ingenting som terger folk eller
hestjenter mer enn å si hest er best
som pølse, da blir det dårlig stemning.
Det har jeg prøvd.
Nei, men ja, det er en sånn ganske
betydelig rasjonalitet i det da.
Du, nå må jeg bare sjekke om jeg
har rett, men er det ikke sånn at
når man har sånn hestepølse så blir den
gjerne markedsført som sånn dyre kjøtt?
Dyre kjøtt?
Hvis du går på en ordentlig slaktbutikk så
kan du få kjøpt hestebiff og sånn.
Det er fullt mulig å få kjøpt hestebiff.
Dere vet hva special chicken er hvis du
er i muslimske land?
Nei, jeg vil ikke vite det.
Det er gris?
Jo, det er gris.
Ja, det har du rett i.
Ellers er chicken gjerne en omskrivning for både
det ene og det andre.
Jeg kan ta for oss en gammel myte.
Fordi det er jo vanlig å snakke om
det, å sende hesten til limfabrikken, men vi
bruker ikke, vi lager ikke lim av hest
lenger.
Det er liksom sånne 1700-talls greier.
Men, hvis dere spiser hestebiff i Norge, så
er den importert, og vet dere hvorfor?
Fordi det er forbudt å slakte hest til
mat i Norge har vært det siden 2003.
Er det det?
Ja.
Unntaket er for eksport.
Du har lov å eksportere?
Nei, men i helvete.
Det er jo så irrasjonelt.
Dette er sånn, det vi sitter og snakker
om, dette er de følelsene som plutselig lander
inn i et lovverk, føler jeg da.
Det minner litt om støplene som kjøres til
Sverige.
Ja, ja.
Samme opplegg, ja.
Det er det jeg stusser på, da.
Det kan hende vi bare skrudd sammen annerledes
enn andre folk, men det der å diskutere
i offentligheten med ekorren i hakt, uten å
ta inn over seg implikasjonene av at det
er et helt system her med masse dyrarter.
Hvis man diskuterer, så må man ta det
ut fra en nytt funksjon.
Har det noe nytt å skyte ekorren?
Ja eller nei.
Har det noe nytt å skyte elg?
Ja eller nei.
Har det noe nytt å fiske fisk?
Ja eller nei.
Problemet med det, er at du kan ta
den nyttefunksjonen og argumentere på ganske mange nivåer.
Du kan for eksempel argumentere for at det
ikke er særlig nyttig, la oss si kalorimessig,
å bruke landbruksproduksjonen til å fore opp griser
på båsen, og så spise dem.
Det er egentlig wasteful i seg selv.
Da er vi plutselig inne i en kostholdsdiskusjon.
Men forstå meg rett, ideen om nyttig kan
legges på så mange nivåer også.
Ta dyrevernlover, du kan tiltales for å være
slem med bikkja di.
Nå antar jeg, men jeg gjetter at hvis
Vegard Martinsen som objektivist hadde sittet her, i
hvert fall sånn som jeg kjenner det, objektivistiske
ståsteder på dyr, så ville de svaret noe
sånt som at dyr er bare eiendom.
Hvis du eier et dyr, så kan du
gjøre som du vil med det.
Det er generelt ikke akseptabelt for folk, ikke
sant?
Men så er spørsmålet, hvor trekker du disse
grensene uten å bli helt arbitrær?
Det er et spørsmål om i den objektivistiske
tåpningen, så tenker jeg at det kan fort
være noen flere lag.
Jeg mener ikke å si at det er
en simplistic greie.
Fordi det laget du legger frem der, det
er hvordan samfunnet skal organisere sånn at det
er lovverket.
Sånn sier loven, men jeg tror ikke du
finner så veldig mange objektivister som går rundt
og argumenterer at det er bare å banke
og slå bikkja di og gjøre hva du
vil med pappa di.
Forstå meg rett, jeg mener heller ikke å
lage en pappfigur av objektivister, jeg bare poengterer
at de har ofte et veldig tydelig, avklart,
avgrenset syn på ting.
Det kan være nyttig i seg selv, fordi
at det gir et fokalpunkt å diskutere utfra.
En disclaimer nå, jeg er veldig snill mot
den katten som bor i trappoppgangen hjemme.
Faktisk kanskje litt snillere enn det jeg gjerne
katten syns jeg skal være, fordi det hender
at den får noen gode biter med vitaminer
i vinduesposten i trappoppgangen hjemme.
Håper ikke de hører det.
Softy you.
Ja, ja.
Nei, men det var bare et lite apropos
til ekkordendebatten.
Skal vi si at vi kom så langt
vi kom på ekkordenes veovel?
Vi kan gjøre det, og så lover jeg
å stille meg elgryte ved nærmere anledning.
Oi, oi, oi, det blir det bestås.
Sånn er det.
Takk for i dag.
Takk for at du hører på Sidelinja podcast.
Vi vil gjerne noe bredere ut, så hvis
du snakker om oss, deler oss, eller anbefaler
oss i podcast-appen din, så er det
høyt verdsatt.
Hvis du heller vil snakke med oss i
form av ris eller ros, kritikk, forslag, spørsmål
eller noe annet, så finner du kontaktinfo på
sidlinja.transistor.fm