Varmt välkommen till ett nytt avsnitt av Skildlarepodden med Joel och Anna.
Jag är här och Anna som vanligt.
Åh!
Och med oss idag har vi PP Lageström.
Varmt välkommen till Skyddarpodden.
Tack för jättemycket!
Idag ska vi prata om hus.
Och innan vi kliver in på det så tänkte jag att du ska få berätta lite grann om
hur du skittar dig till skildrarvärlden och hur det ser ut för dig idag.
Okej, ja hur jag hittar hit jag är uppväxt i Värmland i Kallskoga.
Vi hade åkt mycket skidor på längden med mamma och pappa såklart.
Men där började jag gå i Främjandets skidskola.
Hon som var instruktör där, hon var också med i slalomsklubben.
Och sen så fick jag riktiga slalomskidor i julklapp där när jag var 7-8 år.
Men riktig, vad hade du innan då?
längd.
Träskidor typ.
Länge sedan när.
Men där är också ett minne att när vi skulle åka där orgeltrampet som jag liksom
var riktig king på innan.
Men med mina nya slaromskidor med plastbolag så man kan säga att det skenade
rejält.
Det är så mycket fortare än de gamla skidorna.
Men i alla fall
Det där och då föddes väl någon slags kärlek till det här med skidåkning.
Så sen så inte långt efter så gick jag med i Slalomklubben.
Vi tränade där hemma i Hemmabacken mitt i stan som heter Rövåsen.
Jag har ju sen sett att den här Slalomklubben bildades i bara några år
innan jag gick med.
Österrikare som bodde i närheten var ganska mycket österrikisk, tror jag, arbe
då på 60-talet.
Särskilt i Värmland och i Bergslagen där med industrin som var.
Och det har jag förstått sen att det gick inte så bra.
Jag var ganska liten när jag var liten.
Ni som har sett mig live vet att...
Så är inte i fallet nu, varken på längden eller nån annanstans.
Men hela min uppväxt var jag väldigt liten och...
..klen, kan man säga.
Smal.
Men jag kom väldigt långt efter med tävlingen, så jag fick rejält mest tryck.
Men sen efteråt har jag förstått att det inte var så konstigt.
För de jag tävlade emot hette Noiriser, Grassel, Raggel och Wallner där i
Värmland.
Så Värmland var ett av de...
I den nationskuppen på Kalanka-cup var Värmland bästa landskapen.
Men det var ändå himla kul att åka på läger och vara med.
Vi åkte så mycket skid jag kunde.
Och i och med att jag var liten, så funkar lagsport inte riktigt då.
Man ramlar i en kull och sprang förbi mig.
Men då hittade jag det här med individuell idrott och skidåkningen hade jag ju lite
försprång i I och med att jag hade börjat tidigt Då när jag började då, när det kan
vara 66-67, då var det ju Det var ju innan den här stermarxvågen så att när den väl
kom så hade jag ju försprång då kunde jag ju åka Ganska hyfsat Så då fick man väl
lite Bekräftelse där också att man var bra på något
vilket säkert har spelat en stor roll, om man tänker efter.
Sen så kände jag att jag vill göra mer med skidåkningen än bara åka på jullov,
sportlov och påsklov.
Så då provade jag att bli reseledare.
Jag var på sådana reseledarkurser.
Men även där när man reflekterar bak så ser man att jag var ju alldeles för ung
för det, att ta hand om överserverade skidgäster i källor.
Men det var ändå de här...
Kurserna var ju en i Verbier och en i Norsk i Gejlo.
Och Gull.
Så det var ju kul bara det.
Men sen så var det väl så att efter gymnasiet så jag läste språk i gymnasiet
och en en tjejklassen hade varit i Frankrike och läst franska på
universitetet.
Man kunde läsa en kurs för utlänningar.
Man kunde ta nivå 1 2 3 och det lät ju himla bra.
Inte minst för att det här stället var på låg i Grenoble och det kände jag igen
från.
Det var nära Alperna, så då tänkte jag det vill jag göra.
Och det var ju...
Vi åkte ju massor med skidor.
I Frankrike är det så att...
Är det undervisning är det subventionerat av staten.
Så när man åkte med universitetet, gick med i deras skidklubb, så att säga...
Då hade universitetet ett eget chalet uppe i Lidlösalp.
Man åkte upp dit och var tvungen att gå i skidgrupp.
Det fanns det i alla nivåer.
Det kostade nästan ingenting, så vi var uppe varje helg.
Sen ordnade de resor på Loven, så vi var i Chamonix och lite så där.
Vi åkte jättemycket.
Där och då...
..vet jag att jag stod på toppen där och det var så här...
och klickade i, klick, klick.
Och så kände jag att, nej, fan, jag måste göra mer av det här.
Det går inte att bara åka på lov och så där.
Sen så satt jag hemma i pojkarummet och jag prenumererade på skidtidningar,
amerikanska framför allt, och även åka skidor såklart.
Men en av de här amerikanska skidtidningar var en annons längst bak.
som det stod Ski your way through college.
Då kunde man gå en skidlärarutbildning på college.
Det här var i början på 80-talet.
Då var USA-vallandet man skulle till.
Det var det som gällde.
Det började komma tv-serier som handlade om college-liv.
Då tänkte jag att då lär jag mig engelska ordentligt.
Förhoppningsvis.
flytande och.
Och så verkar det som att få åka en hel del skidor.
Det visar sig att det var ju en superbra utbildning.
Jag gick skid instruction program på en är till väl i college i Washington State.
Och jag var där i två år och så under den tiden tog jag amerikansk skidare examen
andra år.
Jag fick jobb där och allting, men jag skulle åka tillbaka och stanna kvar.
Men då hade de en period också när de ströpade arbetstillstånd.
Det var helt kört.
Då tänkte jag att jag jobbade lite här hemma- –till jag får mitt gröna kort.
En av mina bästa kompisar, Janne Edström, jobbade i Tandoralen.
Det fick jag, så jag jobbade i...
Tanderalen där och då skulle Janne upp på examen året efter.
Då tyckte han att du borde ju få svensk skidda examen bara.
Om du visar upp din amerikanska.
Men det vet jag och vi nu att så går det inte till.
Så då gick det och så sa man Däremot så kan du få gå upp på examen.
Direkt.
Men då uppkommer det lilla problemet att.
Jag hade börjat min karriär i felhändelsen, så jag visste inte vad allt
hette på svenska.
Så då gick jag steg 3 var det då, men steg 4.
Tillsammans med Janne och de andra.
Och sen så var vi uppe i Duved på Svensk skilda examen 1984.
Och det gick jättebra.
Men då var jag rätt trött.
För då hade jag tagit examen varje år som jag har hållit på med det här på heltid.
Sen blev jag rekryterad som kursinstruktör.
Så jag jobbade som kursinstruktör på alla kurser som var då.
Sen hamnade jag i Ramemberget.
Där jobbade jag med Mats Forslund och Anders Robertson.
Det var två säsonger.
På sommaren där fick jag jobb på Nya Zeeland.
Porter's som det heter nu för tiden Porter Heights.
Det var så tidigt så att det hade bara varit två stycken där innan mig.
Men nu när man pratar med folk i branschen så är det jättemånga som har varit just
där.
Så det var också fantastiskt lärorikt och så.
Och i samma veva där så.
Fick jag eller kom jag med i det svenska demo teamet.
Så jag jobbade rå som kursinstruktör, examinator och så kom jag med i demo
teamet och då var inte skri i BAMF 1987.
Ja, och sen fortsatte jag lite sen.
Sen pluggade jag på universitetet i Umeå.
Jag tänkte att jag ville plugga något som hade med det här att göra.
Då läste jag idrottspedagogik där i tre år.
Fick en fylkand i idrottspedagogik.
Vilket var jättebra, för det handlar mycket om det vi sysslar med.
Så blev mamma och pappa glad att jag hade en universitetsexamen också.
Bland alla banan kartonger.
Ja, och sen så får vi spola fram lite till...
Sen efter universitetet så jobbade jag en säsong med Stefan Brandström i Tegefjäll i
Åre.
Det var ett av dem, det var säsongen 1991-1992.
Det var ett av de här riktiga snötorkeåren, så det var jättedåligt med
snö.
Och ja, saker hände med...
Med privat och med tjejen och så där.
Då tänkte jag kanske måste försöka äta.
Jag fick någon uppenbaras hjälp.
För det var så lite att göra i skitskolan.
Så Stefan är ju entreprenör.
Som ni känner han.
Så han tog på sig både närbutiken och stugstädning och allt möjligt.
Så när jag låg där på knä av skurare rent en ungen.
Så tänkte jag.
Vad fan jag har.
Över 300 000 i studieskulder och här ligger jag och skurade en ung.
Det kan inte vara riktigt meningen.
Så.
Men.
Tur eller vad det nu kan vara, vad man nu tror på så.
92, så halkade jag in på ett banalskål och fick jobb på Bosön som lärare.
Sen jobbade jag där i tolv år.
Ett litet upphåll i folkhögskolor världen och sedan 2010 så fick jag jobb på
Lilsvets gymnastik och idrottsfolkhögskola.
Sånt här.
Ja.
Vilken häftig resa.
Ja, lång.
Jag blir hess.
Ja.
Vad står hus för och när startade ni med just den här skidlärardelen?
Hus står för högre utbildning i skidlärare.
Och den första klassen startade 2017.
Jag tittar igenom lite anteckningar inför jag skulle få äran att vara med här.
Så att säga att jag började redan 2015 att jobba på det här.
Då träffade jag Andreas Larsson som hade dragit igång skott en gång i tiden.
Då berättar han att de hade precis fått
sluta.
Då föddes en idé om att om jag kan lägga en sådan utbildning på min folkhögskola
så.
Kan det inte komma någon sån här yrkes högskolverk eller något annat och säga nej
nu får ni stänga ner.
Den dör upp till min min min rektor.
Det är en egen historia hur Andreas Larsson hamnade på Lilsvedmen.
Jag rekryterade han som föreläsare på en entr vi hade.
Och så började vi prata om det här.
Och då så började vi spana och han var ju otroligt behjälplig där i början.
Och är fortfarande när jag behöver.
Men då kom vi på att till skillnad från Scott då skulle vi börja att man ska ha
gjort en säsong och gått de första två stegen.
År två så att säga på skott eller skulle det skulle vara hus då?
Ja, så ungefär så gick det till.
Och då hade jag ju varit...
platser har ni per år?
2022 kan man säga.
Är det alltid 22 sökande eller hur har det sett ut genom åren?
I början var det inte så många, då var det helt nytt.
Jag hade haft en pjäxa kvar i skiddörren- –genom att jag hade jobbat med
SAT-utbildningar på skidförbundet.
Men jag kände inte så många längre ibland.
Men med hjälp av Andreas och några som jag kände igen, så Sara Andersson bland annat.
Så hörde vi oss för.
Så första åren var det lite svårt.
Eftersom jag var så nytt och folk visste inte riktigt vem jag var så där.
Jag tror var 13 eller 14 första året, men sedan har varit precis innan pandemin så
var det faktiskt 48 sökande.
Och sedan har det gått ner lite, men.
Kämpar fortfarande.
haft förmånen att få komma ut till er på Lilsved.
Och träffa eleverna.
Och berätta lite om hur det är att jobba i friluftsfrämjandet.
Med just skidskola och hur vår verksamhet är uppbyggd och vad fungerar.
Och det man slås av när man kommer dit är ju att miljön är väldigt inbjudande och
harmonisk.
Men också hur fin sammanhållning det är mellan alla som går där.
Mm, det stämmer.
Det var en av de grejer när jag tänkte på att starta den här skidlärabildningen var
att jag hade jobbat med en annan av de längre kurserna som vi kallar dem som är
ett år.
Sen har vi distanskurs också som kommer in och är där några dagar bara.
Men i alla fall.
Att de är så himla bra och de är bra ledare.
Om de kan åka skidlärare så skulle de bli fantastiska skidlärare.
Så jag lyckades slussa in några som sen hamnade i branschen.
De jobbade både en, två, tre och fyra säsonger som skidlärare.
Men det var det jag såg om man tar det som vi har ute på Lilsved och sen lägger till
skidläreriet så borde det kunna bli nånting.
Det var väl så.
Det här med högre utbildning skidlärare var ett arbetsnamn.
Jag hade tänkt att första årskursen skulle vi spåna ut ett coolare namn.
Men alla var överens om att behålla det.
Det är skitbra.
Kör på det.
Då fastnade det och så blev det så.
Det passar in också för att alla utbildningar på Lidlis vill ha såna
förkortningar.
AK för all min kurs, HC för hälsocoach och så vidare.
IP för idrottspedagog.
Men för en geografisk söderöver, okunn i Norrlänning, vars ligger ett lilsved?
Lilsved ligger på Värmdö, strax utanför Stockholm, i Skärgården kan man säga.
Om du kommer norr ifrån, kör dig till Vaxholm, sen tar du en färja.
Kör över en ö som heter Rindö, sen tar du en färja till.
Och sen är det bara några kilometer kvar på Lilsved.
ju uppenbarligen.
Men hur, i och med att det är i Stockholm, ute i Sjägården och så är det en skidlare,
en högre utbildning för skidlare.
Hur är det den kombon?
Hur jobbar ni?
Jo, jag tänkte så här att på hösten så ska de gå på Lilsved.
Då läser vi teorin.
Då har jag byggt det utifrån den teori som är på kurserna.
Plus att jag har lagt till lite från...
Jag gick in på Isias hemsida och ser vad de har med där.
Där har de blandat med skidhistoria och lite sånt.
Det har jag tagit med.
Sen ska de läsa teori under hösten.
När säsongen drar igång, mitten på december, så åker de ut på sina
anläggningar.
Och praktiserar slash jobbar.
Det är så att från skolans synvinkel är det praktik.
Men ur deras synvinkel jobbar de sin andra säsong.
Det är viktigt att framhålla det.
Jag ville inte gå tillbaka och bli praktikant nu när jag gjort en säsong.
Men det är inte så.
Man går...
Sen har vi steg tre, vecka fyra.
Och steg fyra brukar jag lägga två veckor innan påsklovet.
Så den flyttar sig lite år från år.
Det har jag gjort i samråd med skitskolechefer.
De tycker att det var bra att lägga det där.
lite mindre att göra än så att de är borta.
Så det är väl så.
Det är upplagt.
Och sen så efter säsongen så kommer de tillbaks till Lilsved i maj och sen har vi
knyter ihop säcken Vi har det teoretiska provet som är på steg fyra.
Har vi ett eget där steg fyra frågan ingår plus allt det är lite större än så vi har
det som vi har gjort på östern också.
Och sen så ja, lite kompletterande kurser och så där och så.
Hur är det i åldersspannet mellan dem som går?
Just i år är det från 20 till 25 år.
Annars ligger det med 22-23 år.
vanliga åldersspannet som brukar vara eller hur brukar det se ut?
har varit.
Ja, man kan säga.
Medianvärdet ligger väl där någonstans 22 23, men det har varit både.
Första årskullen hade jag en tjej som var 40 plus.
Hon ville byta.
Karriär.
Och det har hon gjort.
Hon är fortfarande kvar ibland.
Det känns jättekul.
Men det kan vara någon som är 30.
Ibland är det alltid bra med.
Försöker du få ett spandar?
Det går, men just det var.
hur, om man nu kanske är som Joel, absolut inte från Stockholm.
Och när man har sitt eget boende eller bor man ute på Lildsved eller hur funkar det?
Det finns boende på Lilsved.
Internatboende.
Då kan man hyra antingen rum i korridor eller...
Vi har några radhus och villor med rum i där man kan bo.
Det ser lite olika ut.
Men vi har internat, så alla får plats på internatet.
Det brukar vi rekommendera, för det händer så mycket- efter att själva lektionerna är
slut.
Vi har 80 minuters lektioner.
Fråga mig inte varför, men vi har det.
Vi slutar 16.10 en normal dag.
Efter 16.10 händer det massor.
De som ska plugga till PT vill träna på sina spidningpass eller gruppträningar.
Eller ha gymmeklienter.
Husarna är uppe hos några, och de ordnar inneband i basket, volleys, pingis.
Så det händer...
Massor.
Och sen är det ju...
Det är en folkhögskola.
Och folkhögskolernas uppdrag är att
är att främja demokrati, allas lika värde och jämställdhet.
och folkbilda.
folkbilder, att skapa bra samhällsmedborgare.
Förutom det så har vi ganska fria händer.
Det finns inget skolverk som säger att såhär ska ni göra och det ska se ut på det
här sättet.
Hur vi gör det här är upp till varje folkhögskola.
Vi försöker ha stort delt Vi kallar dem deltagare på Folkehögskolan, inte elever.
Vi har en deltagarkår och en idrottsförening– –där deltagarna själva är
med och är ordförande, sekreterare och alltihop.
De ordnar aktiviteter och har inflytande över saker och ting.
Förutom det kan man starta, och det kallar vi för, råd.
Man kan starta...
Det brukar finnas ett matråd som tar in synpunkter från klassen på klassenstimme.
Sen tar man dem vidare till köket med önskemål och så där.
Förutom det får de starta sina egna råd.
Det är lite olika år från år.
Vissa år är de otroligt på.
Andra år är det lite mer så där.
Till exempel i år har vi ett fikaråd.
Så de bakar varje söndag och sen har de storfika på måndagen och ett lillfika
senare i veckan när de äter upp det som blir kvar sedan måndagen.
En kille har gått och lärt sig hur man gör tunnbröd.
Sen har de startat ett tunnbrödsråd så de backar tunnbröd och har tunn Och förutom
det så finns det ett railroad har de också.
När vi byggde vår fina anläggning där som jag kan prata mer om sen så...
I det som blev över så hittar vi ett PVC-rör och lite material.
Så de byggdes en liten railbana där vid boendet.
Så de inte röjlar på kvällarna.
du säger din fina anläggning så finns det ett samarbete med Svenska skidförbundet
Där det finns hopp där puckelåkare tränar på sommaren
Ja, stämmer.
som man landar i kudde.
Det är trampoliner.
Två trampoliner nedsäkta, ja.
Och vad är det mer?
Sen är det ett utegym, typ en Crossfit-box ute.
Sen är det en parkour-bana.
Och sen är det en trappa.
Man kan säga att man kan hoppa upp och ner under små och stora steg.
Men det finns också en Johnny Moseley-trappa.
Johnny Mosley var en gammal puckellegend för länge sen som grävdes insom på tomten.
Så man typ hoppar puckelpist nerför med vinklade steg kan man säga.
Men det är superfint och det är också med skidförbundet och värmde freestyle och
vidhoppning som har fått till det här.
Så där är Robert Hansson en stor drivande.
Precis.
Och det är också då när ändå nämner honom han som har skrivit den boken som heter
annat och för skidåkare.
Nej, träningslära.
funktionell anatomi.
Ja, precis.
Han är också skiljärare i Grund och botten, inte bara puckhultrenare.
Men jag tänker, har den här anläggningen gjort någon skillnad för er?
Ja, det måste jag säga.
Dels har du satt Lildesfeld lite mer på kartan, speciellt i skidvärlden.
Vår huvudman är Svenska gymnastikförbundet.
Men jag vet att vår rektor med glimt i ögat sa till dem på gymnastikförbundet-
att nu är Lildesfeld mer känd inom skidvärlden än vad vi är i övriga
idrottsvärlden.
Så det är bra.
Det har ju påverkat också att...
Efter att de på hus har gått den här hopp med Robert tidigt på östen så får de
använda hoppet efter skoltid.
Så det kan man säga att det har påverkat.
Det är lite mindre vollebolle innebande, mer hopp.
Så det är också, man måste nämna Robert Hansson som har varit otroligt behjälplig.
Och jag vet inte, det känns ju som att...
Någonstans att det var lite mer nyanför både Andreas Larsson och Robert Hansson
bor på Värmdö.
Så jag vet inte vad man ska tro om det, men det var ju inte...
Även i reflektion på nu på block 1 i år på skildrade examen så var det väldigt många
som hade gått hus uppe.
Vilket...
Så jag bara, hur pratar ni om examen?
Inom utbildning är det ett ämne ni pratar om?
Ja, absolut.
I början på hösten när de kommer...
Den reflektionen har jag fått sen i maj.
När de började på hus så tänker de ju...
För då har de ju oftast bara gjort en säsong.
Det är ganska nytt.
Då känns examen som jättelångt bort och nåt otroligt stort och svårt som inte är
för dem.
Men efter ett år på hus så sa de att de inte trodde att det var...
att det var något för mig men nu har jag ändrat mig och nu ska jag satsa.
Så det känns jättekul.
Och det är kul att så många var uppe nu också.
Och det är faktiskt...
Jag har också fått förbånen att komma till er och prata examen, inte bara här
främjandet.
Då brukar det vara mycket frågor om allt som har med det att göra.
Det märks att det finns en framåt anda och en drift att den har vuxit.
Jag brukar vara hos er på våren.
Att komma framåt och göra mera.
Och det är jättekul.
Så jag skriver upp och samlar, samlar, om man ska säga, på dem som har tagit, så jag
tror i dagsläget har vi fem, fem stycken som har tagit skidlärexamen.
Och tre, fyra kursinstruktörer och sådant.
Det håller på att etablera sig i skidvärlden.
Och det var ett av mina syfte med det här att man skulle få upp det här intresset så
att visa på hur...
Fantastiskt är yrket som som vi vet, men som man kan hjälpa de här yngre att förstå
så att de fortsätter.
Det är jag så glad att det verkar som att det är ganska många som fortsätter.
Satsa.
Men till de här som har gått steg ett och två dag är nyfikna på att söka hus till
nästa år eller näst nästa år.
Hur ska man tänka?
Hur funkar det?
Vad?
Om du känner att det här är efter din första säsong eller efter steg två, att du
känner att det här vill jag ha mer av, det här är någonting.
Då är det hus för dig.
Vi har ju gått om tid på hösten, även om den går väldigt fort, visade sig när den
tar slut.
Men där vi hinner gå igenom och bara att de får träffa andra som har varit på andra
ställen och byta er erfarenheter.
är ju otroligt viktigt och de får ju vänner för livet.
Men det är bara att söka.
Säga.
Från och med nu och fram till.
Första maj, 15 maj.
Jag brukar följa de slutdatum som de övriga linjerna har.
Någon gång i maj.
I sista ansökan.
Och om man då kommer in.
Vad kostar att gå hus.
Alltså, det kostar ju egentligen ingenting.
Det som kostar är ju boendet då, Politsved, och boende och mat.
Eftersom om man bor, även om man går där så är maten nog attorisk.
Och det är sedan gammalt.
Dels är köken inte gjord tillräckligt omfattande för att laga mat och så hinner
man inte med där man ska gå i skolan och så.
Så att någonstans mellan...
Ja, vad kan det bli?
Det beror på hur du bor.
Om du bor billigt och delar rum i elevehemmet så blir det billigare.
Och när du åker iväg och går dina steg då, tre av fyran.
Nej, då behöver de inte betala.
Ja, det ingår.
Och utbildningen är CSM-berättigad, så du får ta studielån.
Plus att...
Det är den kostnaden som är...
Det tillkommer väl lite med resor när vi ska på studiebesök.
Men jag har räknat på det och...
Du går i alla fall in till back.
Det är snarare tvärtom.
För båda steg tre och steg fyra ingår ju.
Det är ganska mycket pengar bara.
Så precis.
Så att du får ta studielån på hösten.
Nej, då med all respekt för mig själv så använder jag mig av yngre instruktörer.
Så att säga, de som är.
Så nu samarbetar vi med SLAO, så vi kör SLAOs instruktörer.
Och det är också så att de får samma intyg som sina.
kamrater som de jobbar med.
Så att det är slaginstruktörer.
med bra.
Finns det någonstans i skidvärlden som är lite extra representerad hos dig?
Ser du nån trend någonstans?
Något område?
Ja, i början var det mycket från Sälen, speciellt Lindvallen.
I årets klass går det ingen enda.
En kille jobbar i stötan, det är allt.
Trysil är överrepresenterad i år.
Eller över, de är starkt representerade.
Så det flukterar lite, men man hör ju de som...
Det blir mycket rekrytering via via kamrater, så att säga.
Så.
Men en tanke är ju att.
Jag har så stor spridning som möjligt så att de får mycket utbyte av varandra,
liksom genom att byta erfarenheter.
Cefsen är också en bra plantskola.
Många från Cefsen så de gör någonting bra där.
De får folk och vill jag fortsätta.
Tyvärr för dem så vill de ju inte fortsätta i Cefsen, utan de.
söker sig vidare.
Men några.
kanske är därför.
Nej, men jag tänker att...
Om man vill veta mer om hus...
..så finns det både elever som har gått tidigare och som går nu.
Och så finns det ju du.
Man kan ringa rektorn.
Men det finns ju mycket information att ta reda på mer, eller hur.
Så det finns säkert nån hemsida också för Lilsved.
och så klickar man på folkhögskola så kommer man in direkt.
Men som du säger är...
kan skriva en liten kommentar och dela avsnittet.
Om ni nu känner att ni vill vara lite ambassadörer för HUS, så dela med er av er
erfarenhet och visa vart ni finns så att PEP får hjälp att sprida ordet om den här
fina utbildningen.
Där man...
HUS, högre utbildning, skilärare.
Ja, och vi har ju även en Instagram om man vill se hur.
Ja.
Hur kul vi har så att säga.
Så syns det ganska väl där och på hemsidan finns det lite bilder från tidigare års
kurser och bilder från utbildningen och så där.
Och där finns också mina mina uppgifter som man är med.
Alla är mer än välkomna att höra av sig till mig.
Helst via mail först och sen kan vi höra på telefon om det.
Vi ser till att länka till allt det här i avsnittet beskrivningen tänker jag.
Men innan innan vi börjar knyta upp säcken på det här så brukar vi alltid be våra
ärade gäster att få dela med sig av ett favoritminne från sin skidlärare resa.
Har du någonting särskilt som som värmer dig om hjärtat som du vill dela med dig?
Ja, men som du förstår, det är massor.
Men en har jag redan tagit.
Det är den där dagen uppe på Franska Alptoppen.
Jag bestämde mig att...
Men annars är det varmaste nog Banff 87.
Det var en helt fantastisk upplevelse.
Vi bodde på det här Banff Springs Hotel.
Googla gärna på det.
Det är ett enormt stenhotell.
Där fick de in samtliga länder i 1100 rum.
Det var en magisk upplevelse att få vara en del av det.
Det var första gången på Interski och sen se att- det inte bara är vi som är
skidnördar.
Vi finns i hela världen och är ungefär likadana allihop.
Det var otroligt mäktigt.
Ja, och inte ski är ju...
Ett effektivt sätt att skapa mer intresse när det kommer till att fördjupa
drivkraften att fortsätta.
Vi har fått uppleva två tillsammans med dig, Pepe.
Ja.
Förutom BEMF och ANA så är de två bästa.
Ja, precis.
ni ska börja peppa alla nya, de som är i början på sina karriärer, varför ska man
satsa på att hänga med på Interski?
Varför är det så utöver att man blir peppad?
Men vad är det särskilt som man blir peppad av?
Man får som så mycket inspiration och den.
Skidglädjen.
Ja, det finns så mycket man får nya nya infall och nya idéer.
Man träffar folk som tänker likadant och folk som tänker annorlunda som man får
idéer.
Otroligt mycket duktiga skidåkare såklart.
Ja, precis.
Vi gör ju våra utbildningar, våra kurser, vår skidskola, våra diskussioner.
De håller sig ut i det sättet som vi gör här hemma.
Och så kommer man dit och gör alla länder samma sak, fast på olika sätt.
Och all inspiration man kan få för att utveckla sitt eget både ledarskap, sin
egen skidåkning, sin egen analysförmåga...
sitt eget sätt att kanske hålla ett föredrag.
Det är ju det som gör att man utvecklas vidare och att då vill fortsätta.
Så det är väl nog.
Det är som den gamla klysan som man fick höra hela tiden.
Efter examen, det är då det börjar.
Men det stämmer ju faktiskt.
Det händer som kan hända så mycket kul.
Jag brukar säga, jag säger till mina också, vi pratar också ganska mycket om
examen.
Jag försöker hålla mig här, sure, så mycket jag kan.
Jag är med på de här kurserna så att jag inte ska...
mig i matchen.
Jag har mina teori, lektioner och så, men också med examen.
Jaja, nu tappade jag tråden ett.
Nej, men att peppa till examen tänker jag att du var inne lite på.
Ja, om inte annat så...
Den träningen du gör inför examen kommer att utveckla sig otroligt mycket när du
har det här fokuset och det här konkreta målet att träna inför.
Så...
Det var som en av mina husare sa nu inför block 1.
Att så mycket skidor som hon har åkt nu fram till förra veckan, så mycket åkte hon
inte på hela förra året.
Det är bra.
Ja, så det är jättebra.
Så gick det bra också.
Kul.
där är ju...
Det jag funderar på, apropå det började efter examen, det jag funderar på är hur
kan du fortsätta åka så?
Hur kan du fortsätta åka så mycket som man inte gjorde på förra året?
Och fortsätta utvecklas mot...
Jag tänker inte skriva över en sån grej som du kan vara så här vill man träna för?
Ja, men nu kommer jag påvaro vad jag tappar bort för det är ett medel.
Han räcker att för alla tycker det är så himla kul att gå på de här kurserna.
Då brukar jag säga om ni tycker att det är kul att gå på de här kurserna, då ska ni
veta hur kul det är att hålla i dem.
Det är gångeras några gånger till.
Med att vara kursinstruktör.
Så och börja där.
Men också det här att det är kul.
Man tränar mycket och så här.
Det är ju risk att man går ner sig i biomekanikträsket.
Alla krafter och så.
Och att det blir för mycket sånt.
Man får inte tappa glädjen att det är väldigt kul.
Ut och ha kul också emellan.
Då blir det också bättre.
Och åk mycket skidor.
Ja, och använd ett språk som passar dig.
Du måste inte säga alla de där fina orden som står i de här faktaböckerna.
Utan, vill du säga böja, subskriv om böja.
Vill man säga streck så gör det.
Det är ju, det är det språket som funkar för alla.
Jag tänker att vi ska avsluta det här avsnittet nu med att säga tack till alla
er som har lyssnat.
Vi länkar till så mycket vi kommer ihåg att länka till i beskrivningen.
Och vi påminner om att omkring maj, i början och mitten av maj är det sist
anmälningsdag.
på att fundera på hus.
Och så...
Så säger vi tack till dig, Pepe, för att du tog dig tid att snacka med oss i
skidlärpodden.
vara med.
Tack så jättemycket.
Kul att vara med.
Tack för idag, hejdå!