Kezdődik a Happy Day, a Hit Rádió napi hit életi válogatása.
Hallhatóvá tesszük a halhatatlant.
Happy Day!
Hitvallás, megvallás.
Mondjuk ki közösen Isten Igéjét, most a Hit Rádióban.
Az úr jó.
Mondjátok velem együtt, hogy hiszem, hogy Isten úgy szerette ezt a világot, hogy ez ő egyszülött fiát adta oda érettel, hogy aki hisz, el ne vesszen, hanem örök élete legyen.
Hiszem, hogy a názati Jézus Kiszosban megjelent az örök élet minden ember számára, és aki a názati Jézus Kiszos befogadja, és azonosul a föltámadásával, halálával, az fölszabadul a bűnnek az uralma alól.
És ezért én is hiszem, hogy megszabadultam a bűnnek a rabszolgaságából, és a mai napon is oda szállom a szívemet, lelkemet, testemet, az igazság fegyverének.
Hogy Isten használjon engemet az ő szent szellem által, akivel betöltött engemet, és mai napon is veszek erőt, mert megvan írva, hogy eljött rám a szent szellem.
És hiszem azt, hogy a szent szellem megnyitotta előttem Isten természetfoté erejét és hatalmát, hogy kigyókon és korpiókon tapossak, az ellenség minden erején, és semmi nem ártott nekem.
És hiszem azt, hogy a názati Jézus Krisztus elvette tőlem az erőtlenségeket, a testében fölvittek olgotai keresztfára megfeszítetett erőtlenségben, de föltámadott Isten erejébe.
Azért, hogy én Isten erejébe vetett hitből éljek, és hiszem ezért, hogy Jézus az Istenek az ereje, aki által üdvözségem van, bűnbocsánatom van, örökkéletem van, és ő benne ő általa igazított meg Isten.
A Jézus nevében.
Amen.
Olvasd velünk a Bibliát ma is!
Következik a Szentírás egyszerű fordítása Diószegi Dávid tolmácsolásában.
Nehémiás könyve.
Ötödik rész.
Ezután történt, hogy nagy felzúdulás támadt a szegény nép között a gazdag júdaiak ellen.
A férfiak és asszonyaik így panaszkodtak.
Nagy a családunk, sok gyermeket nevelünk, szükségünk van a mindennapi kenyérre.
Valahonnan gabonát kell szereznünk, különben éhen halunk.
Mások ezt kiabálták.
Házainkat, földjeinket és szőlőskertjeinket már mind zálogba kellett adnunk, hogy gabonát vessünk az éhénség miatt.
Mi meg azért zálogosítottuk el a földjeinket és szőlőskertjeinket, hogy a királynak járó adót ki tudjuk fizetni.
Már ott tartunk, hogy fiainkat és leányainkat kell eladnunk rabszolgának.
Én már el is adtam a leányaimat, és nem tudom megváltani őket, mert a földem és a szőlőm már a másé.
Pedig mi is éppen olyanok vagyunk, mint ezek a gazdagok.
Fiaink és leányaink is éppen olyanok, mint az ő gyerekeik.
Panaszkodtak mások.
Mikor ezeket a panaszokat hallottam, nagyon megharagudtam.
Azután átgondoltam az egészet és lecsillapottam.
Majd elmentem a gazdagokhoz és a vezetőkhöz, és felelősségre vontam őket ezért a helyzetért.
Ti uzsoráskodtok a testvéreitekkel szemben.
Nagy komatokkal terhelitek őket.
És elveszitek vagyonukat.
Azután népgyűlést hívtam össze ebben az ügyben.
Ott, a nyilvánosság előtt ezt mondtam a gazdagoknak.
Gondoljátok meg, júdiai testvéreinket eladták rabszolgának az idegen népeknek, mi pedig nagy áldozatokkal visszavásároltuk őket, hogy ismét szabadok legyenek.
Ti pedig, kihasználva szorult anyagi helyzetüket, a saját testvéreiteket adjátok el rabszolgának.
Sőt, arra kényszerítitek őket, hogy magukat adják el nektek.
Azok csak hallgattak és nem tudtak mit felelni.
Majd így folytattam.
Amit tesztek, nem helyes.
Meddig nem akartok még Istenünk félelme szerint élni, hogy végre ne gyalázzanak bennünket ellenségeink és az idegen népek?
Nem csak ti adtatok kölcsönt a szegényeknek.
Én is, rokonaim is, szolgáim is adtunk nekik pénzt és gabonát.
Egyezzünk meg, hogy most mindannyian elengedjük a szegényeknek az összes kamatot, és többé egyikünk sem számít fel kamatot a kölcsörökre.
Ti pedig még ma adjátok vissza az összes zálokba vett földeket, szőlőskerteket, olajfaligeteket és házakat.
Sőt, a kölcsönbe adott pénznek, gabonának, bornak és olivaolajnak eddig beszedett kamatait is adjátok vissza nekik.
A gazdagok akkor így feleltek.
Rendben van, visszaadjuk mindezeket, és nem követelünk tőlük ezután semmit.
Úgy teszünk mindent, ahogy mondtad.
Ekkor hívtam a papokat, hogy a gazdagokat eskessék meg arra, hogy igéretüket meg is fogják tartani.
Azután levettem a köpenyemet, és az emberek szeme láttára kiráztam még a port is belőle.
Így rázzon ki Isten mindenkit a házából és összes vagyonából, aki ezt a megállapodást megszegi.
Mindenét veszíts el, váljon teljesen földönfutóvá, mondtam nekik.
Az egész gyűlés pedig felelt rá.
Ámen!
Úgy legyen!
És dícsérték az örökkévalót.
Uralkodásának 20.
évében nevezett ki ártas azt a királyi Judea kormányának helytartójává, és a 32.
évig viseltem ezt a tisztséget.
Ez alatt a 12 év alatt nem szedtem a helytartónak járó adót a néptől.
Sem én, sem a rokonaim nem éltünk ezzel a jogunkkal, és a magunkenyerét ettük.
Ezzel szemben az előttem kormányzó helytartók a maguk megélhetésére rendszeresen veszették önnekik járó adókat az élelmiszerből, a borból, és ezen felül még fejenként 40 sékkel ezüstöt is.
Ráadásul a szolgályok is nyomorgatták a népet.
Én azonban tiszteltem és féltem Istent, és nem tettem semmi ilyet.
Nem vettem el senkinek a földjét.
A városfalának újjáépítésén az összes szolgámmal együtt magam is ott dolgoztam.
Ezen kívül rendszeresen nálam étkezett 150 júliai vezető, nem is szólva azokról, akik a körülöttünk lévő népek közül jöttek hozzám, és mindezt a saját költségemre.
Naponta a következőket készítették el a szolgáim ezeknek a vendégeknek az ellátására.
Levágtak egy ökröt, hat hízlat juhot, és sok baromfit.
Minden tizedik napon többféle bortozattam a számukra bőségesen.
Ennek ellenére nem szedtem be a helyi tartónak járó adót, mert láttam, hogy mennyi teher van a népen, és milyen sokat kell dolgozniuk.
Kérlek Istenem, emlékezd meg arról, amit ezért a népért tettem.
Azután befejeztük a városfalának újjáépítését.
Nem maradt rajta egyetlen rész sem.
Már csak a kapukszárnyait kellett a helyükre illeszteni.
Ezt megtudták ellenségeink is.
Szambállat, Tóbiá, az arab Gesem és a többiek.
Ekkor Szambállat és Gesem üzentek nekem, hogy találkozzon velük Kefirin faluban, az Ónósígságon.
Ugyanis merényletet terveztek ellenem.
Visszaüzentem nekik.
Sok dolgom van, nem mehetek el innen.
Ha elmennék, félbe maradna a munka.
Ugyanezt az üzenetet négyszer is küldték, de én mindannyiszor így válaszoltam.
Szambállat ötödik alkalommal is küldött a szolgájával egy levelet, amelyet nem zárt le.
Ezt írta.
A környező népek azt beszélik, és ez gasmú is megerősítette, hogy te és a júdaiak fel akartok lázadni, azért építitek a város falát.
Azt mondják, te akarsz a király lenni.
És profitákat is megbíztál, hogy hirdessék ki Jeruzsálemben, hogy te vagy Júdia királya.
Figyelmeztetlek, hogy ezt Perzsia királya is meg fogja hallani.
Ezért gyere, tanácskozzunk.
Erre a következő választ küldtem.
Szambállat, ebből egy szó sem igaz, semmi ilyesmi nem történt, az egészet csak te találtad ki.
Ellenségeink meg akartak félelméteni bennünket.
Azt gondolták, ha sikerül megijeszteniük minket, akkor elgyengülünk, abbahagyjuk a munkát, és sohasem fog elkészülni a fal.
De én imádkoztam.
Istenem, erősíts meg engem!
Azután elmentem Semajához, Delálya fiához, aki Mehét a bélfia volt.
Semajá bezárkózott a házába, és ezt mondta.
Nehémiás, menjünk a templomba, zárkózzunk be a belső részbe, mert téged meg akarnak gyilkolni.
Igen, ma éjjel eljönnek, hogy megöljenek.
De én ezt felálltam neki.
A magamfajta férfi nem fut el az ellenség elől.
Különben is, jól tudod, hogy aki nem pap, nem léphet a templom belsejébe, mert különben meg kell halnia.
Dehogy megyek!
Felismertem, hogy Semaját nem Isten küldte, hanem ezt a proféciát azért mondta, mert Óbíját és Szambállat lefizették.
Azt szerették volna elérni, hogy félelmemben meneküljek a templomba, és így védkezzek a törvény ellen, azután pedig vádolhassanak, és rossz írbe keverjenek.
Istenem, kérlek ne feledkezz meg róla, hogy Óbíjá és Szambállat mennyi gonoszságot követett el.
Lásd meg, hogy Noadjá profétanő és más proféták is próbáltak megfélemlíteni engem.
Végül mégis teljesen felépítettük a várfalat.
52 napig dolgoztunk rajta, és elúl hónap 25.
napjára fejeztük be az újjáépítést.
Amikor ellenségeink meghallották ezt, és az összes körülöttünk élő népek látták, hogy felépült a városfala, minden bátorságuk és önbizalmuk elszállt, mert megértették, hogy ebben a nagymunkában Istenünk segített bennünket, így tudtuk ezt befejezni.
Akkoriban sokan a júdai gazdagok és előkelők közül gyakran váltottak levelet Tóbijával, ugyanis korábban hűséget esküdtek neki, sőt egyesek rokoni kapcsolatba is kerültek fele.
Tóbijá feleségül vette Shekanjá, Árak fia leányát.
Ugyanakkor Tóbijá fia, Jehóhánán pedig Mesullám, Berekjá fia leányát vette el.
Ezek az előkelő júdaiak folyton azt bizonyogatták nekem, hogy Tóbijá milyen rendes és megbízható ember, de közben szinte minden szavamat kikémlelték és megírták Tóbijának, aki viszont állandóan leveleket küldött nekem, hogy megfélemlítsen.
Oh, happy day!
Abban az esetben, hogyha Isten igazságának megfelelően járulunk Istenek a jelenlétében, de ha megsértjük az Istenek a törvényeit, akkor az imádkozások hatástalanokká lesznek, és nagyon sok keresztény, amikor elveszíti az úrral a személyes közösségét, az imai életben is kudarcokat fog megtapasztalni, és gyakran az emberek nem néznek magukba, hanem másokban keresik a hibát.
Tehát az ima kéréseket visszautasíthatja Isten, különösen akkor, hogyha az emberek lázadnak Isten igéje ellen.
12.
verszaktól olvasom Isten igéjét.
Ha eljöttök, hogy színem előtt megjelenjetek, kikívánja azt tőletek, hogy Fidvarimat tapossátok.
Ne hozzatok többé hazug étel áldozatot, jó illatt étel utálat előttem, újholt szombat ünnepre való felhívást, bűnt és ünneplést el nem szenvedhetek.
Újholdalaitokat, ünnepeiteket gyűlöli lelkem, terhemre vannak, elfáradtam viselni, és ha kiterjesztitek kezeiteket, elrejtem szemeimet előletek.
Sőt, ha megsokasítjátok is imádságotokat, én meg nem hallgatom.
Vérrel lakva kezeitek, mosodjatok, tisztuljatok meg, távoztassanak el szemeim elől, cselekedeteitek gonoszságát, szűnjetek meg gonosz cselekedni.
Tanuljatok jót tenni, törekedjetek igazságra, vezessétek jóra az erőszakoskodót, pártoljátok az árvák és az őzvegyek ügyét.
Tehát van, amikor Isten bezárja a mennyet az ember előtt, és bármennyire is kéri Istentől, hogy nyissa meg a mennynek a kincsesházát vagy az áldásait, nem hajlandó Isten megnyitni abban az esetben, hogyha a gyermekei lázadnak Isten igéje ellen.
Mert azt mondja 5 Mózesben Isten igéje, hogyha nem tartod meg Isten igéjét, megveted Isten igéjét, akkor az Isten a mennyet a fejed fölött rézé teszi, a Földet pedig a lábaid alatt vassá teszi.
Vagyis azt jelenti, hogy nem nyillik meg a természet fölötti világ, és nem jön válasz az ima kéréseidre.
Ezért szeretném felhívni a figyelmedet arra, hogy be kell tölteni azt, amit Isten igéje mondott, tehát vagy bűnbánati imával tudod rendezni az úrral való saradat, illetve van egy másik eset, amire szeretnék most kitérni, hogyha például jogos panasz van ellened, akkor is az imáidat nem hallgatja meg Isten.
Ha jogos panasza van a testvérednek ellened, nem hallgatja meg Isten az imádat,
és nagyon sok kereszténynek az ígérésére azért nem jön válasz, mert a jogos panaszokat nem orvosolja,
hanem inkább meghosszabbítja, illetve megsokasítja az imáját, bőtöl mindent csinál, elmegy a világ végére is,
hogy áldást nyerjen, de mindaddig érzs meg, míg jogos panasza van a testvérednek ellened,
arig a menny be van zárva előtted.
Miért mondom ezt?
Azért, mert Jézus azt mondja egy beszédben, hogy ha az áldozatodat viszed az Isten elé, nézzük meg gyorsan, a Máté 5 fejezetben, a 23.
és a 24.
verszakban, azért ha te ajándékodat oltára viszed, mert az imádkozás is ilyen, és ott megemlékezel arról, hogy a te atyád fiának valami panasza van ellened, hagyd ott az oltár előtt a te ajándékodat, menj el, előbb békélj meg a te atyád fiával, és azután eljövén vitt fel a te ajándékodat.
Miért mondja Jézus, hogy előbb békülj meg azzal az emberrel, akinek jogos panasza van ellened?
Azért, mert tudja nagyon jól, hogy az Istennel való kapcsolatteremtés vagy kapcsolatkeresésnek semmi értelme nincsen, semmi haszna nem származik, hogyha előzetesen nem orvosolod a jogos panaszokat, amivel emberek vannak veled kapcsolatosan.
Tehát ez egy ima hallgatást tud meghíjusítani, és nem ér annyit neked egy rendezetlen kapcsolat, hogy megkockázzasd azt, hogy a kéréseidre nem jön válasz.
Természetesen vannak olyanok, amikor jogtalanul panaszkodnak rád, én nem erről utalok, ezekkel nem kell törödni, ez nem a te problémád, hanem annak a problémája, aki jogtalanul panaszkodik rád.
De nagyon meg kell vizsgálnod minden esetben becsületesen és tisztességesen, hogy a te személyeddel szemben megfogalmazott panaszoknak van-e reális alapja vagy nincs.
Ha van reális alapja, akkor Jézus azt mondja, az imádkozás a bűnbánati ima helyett, mert ez sem segít neked a bűnbánati ima sem, csak egy dolog segít, hogy a jogos panaszodat orvosolod.
Tehát azzal az emberrel kapcsolatossan megteszed a megbékélés irányában a lépéseket, akit megkárosítottál, megsértettél vagy megaláztál, mert csak így lesz az Isten előtt hatása az imádhoz.
Négy nappal ezelőtt a színpadhoz mentem, amikor azt kérték, menjenek előre azok, akik új életet szeretnének.
Azóta várom, hogy visszatérjenek azok a gondolatok, de nem jöttek.
Az elmém már egy ember elméje, nem pedig egy szörnyetegé.
Most én következtem, hogy megtöröljem a szememet, miközben halkan azt suttogtam.
Bocsáss meg nekem, Úr Jézus!
Bocsáss meg, hogy kételkedtem a hatalmadban.
Aznap délelőtt üzenetet kaptunk, hogy dr.
Duvalier fogad hármonkat az elnöki palotában.
Csillogó limuzint küldtek értünk.
Egy audiencia általában öt percig tart, tájékoztatott a kapunál ránkváró tisztviselő.
Nem tudom, mikor fogadja önöket az elnök, de van egy terem, ahol várakozni tudnak.
Körülbelül ötven ember ült a hatalmas városszobában, sokaknak aktatáska volt a lábuk mellett.
Felkészülve a hosszú várakozásra, leültünk, de meglepetésünkre az elnöki iroda ajtaja azonnal kinyílt, és behívtak minket.
Nem tudom, milyennek képzeltem egy diktátort, de az biztos, hogy nem erre a tömzsi kisemberre számítottam óriási kerekszemüvekben, aki az asztala mögül felállva üdvözölt bennünket.
Folyékonyan beszélt angolul, és az iránt érdeklődött, hogyan éreztük magunkat az országában.
Beszélgettünk az összejövetelekről, az óriási létszámról, a vudupapok erőteljes befolyásáról.
Az öt percből tíz lett, majd húsz.
Dr. Duvalier számos kérdést tett fel a szarvasmarha tenyésztés, illetve a tejtermelés terén alkalmazott amerikai módszerekről.
Fél óra elteltével az órájára nézett.
Nagyon szívesen folytatnám önökkel a beszélgetést, mondta, de rengetegen várnak rám.
Mielőtt elmegyünk, budjant ki belőlem.
Megengedi elnök úr, hogy imádkozzunk az országáért és az itt élőkért az irodájában?
Mindannyian lehajtottuk a fejünket, dr.
Duvalier és a személyzete is.
Mi hárman, hangosan imádkoztunk, kértük Isten áldását arra a több ezer emberre, akik vagy személyesen vettek részt az összejöveteleken, vagy a rádion keresztül kísérték figyelemmel, valamint azokért, akik új életet nyertek.
Majd egyikünk megkérdezte dr.
Duvalier-t, hogy van-e valami különleges kérése, amiért szeretné, ha imádkoznánk.
Esőért, felelte azonnal.
Kérjék Istent, hogy adjon nekünk esőt.
Kicsit bizonytalanul néztünk egymásra, de aztán újra lehajtottuk a fejünket.
Urunk, Istenünk, aki ráárasztottad a szellemedet a szomjas szívekre, küldj esőt, könyörgünk hozzád, a szomjas földekre is.
A záró összejövetelt aznap este tartottuk, és mégis erre jöttek el a legkevesebben.
Az ok elég egyszerű volt.
Senki nem akart megázni a szakadó esőben.
Az aranylánc 1975.
május 24-én Rozzal ismét repülőre szálltunk a Los Angeles-i nemzetközi repülőtéren.
Ez alkalommal nem kísért ki bennünket tömeg, csupán Steve és a felesége, Debra, ők vittek ki minket autóval.
Nem voltak aggódó pressbeaterek az örménygyülekezetből, sem egyetlen aggodalmaskodót tekintett.
Miért is lettek volna?
Hiszen a legelső repülőútunk óta eltelt 24 év alatt, Rozzal jóval több mint három millió kilométert repültünk már.
Stevevel váltottunk még néhány szót arról a televíziós műsorról, amit Portlandben készült rögzíteni a szövetség számára, mi alatt mi távol vagyunk.
Rozz még utoljára megölelte Debit, majd beszálltunk a gépbe.
Azon az estén Honoluluban repültünk, onnan pedig majd tovább Oaklandbe, ahol a 16 újzélandi csoportunk egy egyhetes Jézus 75 elnevezésű rendezvényt szponzorált.
A legutolsó hírek szerint ezrek voltak várhatók az eseményre, így a szövetségnek ki kellett bérelnie az Alexandra Park nevű lóversenypályát arra a hétre.
Felszállás után felszolgálták a vacsorát, majd Rozz az ablakhoz támasztotta a fejét, mindig így sziesztázott repülés közben.
Ez jó lehetőségnek ígérkezett számomra, hogy felkészüljek az első kérdésre, amit a többezres közönség kérdez majd.
Mi is pontosan a szövetség?
Hogyan válaszoljak egy ilyen kérdésre?
Statisztikai szempontból közelítsem meg.
Nos, az adatok valóban érdekesek voltak.
Elővettem egy NOTES-t és egy CERUZ-át, majd lejegyzeteltem a következőket.
Fennállásának ideje 24 év.
Azon tagállamok száma, ahol csoportjaink működnek, 50.
Azon országok száma, ahol csoportjaink működnek, 52.
Összesen 1650 csoportunk működik.
Az összes csoport átlagos havi látogatottsága több, mint fél millió.
Növekedési arány.
Naponta egy új csoport.
Mosolyogva emlékeztem vissza Orá-Roberts ezer csoportról szóló látására, ami egykor olyan lehetetlennek tűnt.
Aztán nem sokkal később, már kétszer annyi csoportunk lett.
Tovább folytattam a jegyzetelést.
A Voice magazin havi példány száma 800 ezer, a jóhír című műsort sugázó televíziós állomások száma 150, heti nézettség 4 millió.
Repülőutak 1965 óta évente 3.
Ceruzámat a tálcára tettem.
Valóban ez a legmegfelelőbb módja a szövetség bemutatásának.
Résztvevők számbavétele, események felsorolása.
Úgy éreztem, nem.
Nos, akkor nézzük, mi a helyzet a különböző szolgálatainkkal.
Az egyik a gyógyítás szolgálata.
A szövetségben sosem helyeztünk nagy hangsúlyt a gyógyításra, mert azonnal arra terelődne minden figyelem.
De ettől még történnek gyógyulások, méghozzá minden alkalommal.
Néha meghívtunk egy-egy olyan szemét, akin a gyógyítás ajándéka működik, hogy kifejezetten gyógyító összejövetelt tartsunk.
Ám a leggyakrabban annak lehetünk tanulni, hogy a hétköznapi, üzleti tevékenységet folytató tagjainkat használja Isten egy-egy adott pillanatban.
Az én ajándékom például a segítés volt, nem a gyógyítás.
És mégis.
1961.
májusában a Szövetség egy népes delegációt küldött a Pünkösdi Világ konferenciára, amelyet abban az évben Jeruzsálemben rendeztek.
Micsoda izgalmat jelentett végig sétálni azokon a helyszíneken, amelyeket a Bibliából jól ismertünk.
Az olajfák hegye, az ékes kapu, Siloam tava, szinte sajnáltuk, amikor menni kellett a konferenciára.
3000 résztvevője volt, és rózzal úgy éreztük, mintha mindannyian egyszerre érkeztek volna meg az előcsarnokba, és egyszerre próbálnának bepréselődni az előadóterembe.
A konferencia olyan népszerű volt, hogy a küldöttségek tagjainak kitűzőt kellett viselniük, hogy beengedjék őket.
A tömegben kiszúrtuk Jim Brown barátunkat, a Szövetség Párkszbörgi delegátusának tagját, és vele együtt vártuk meg valahol hátul, félreállva, hogy elfogjon a tömeg.
Demos shakarian!
Hallottam egy női hangot, orosz vagy lengyel akcentussal.
A tekintetemmel keresni kezdtem, kiszólított.
Best of Hit Rádió Kezdődik az ige idő.
Mai vendégem Virga Miklós, a nyíregyházi hitgyülekezete pásztora.
Szervusz Miklós!
Szervusz!
Én is köszöntöm a Hit Rádió hallgatóit.
Ugye a mai témánk az Asia-ú története nyomán az eldobált kincsek, vagyis hogy ne add el az elsőszülötségi jogodat.
Ugye a zsidókhoz írt levél tizedik versében olvashatunk Asia-ú történetéről.
Bevezetésként mire kell odafigyelnünk ilyenkor az ige olvasásánál?
Hát ez egy nagyon érdekes történet, és egy nagyon fontos történet, amit most bontszolgatni szándékozunk, de minden igetanulmányozásnál fontos megnéznünk azt, hogy elsődlegesen azt az igét milyen célból, kiknek írták, és mi volt azzal a írónak, a szerzőnek a szándéka, a célja, és ilyen módon ezzel a történettel is így kezdhetjük.
Tehát, hogy az egész történet, ahogyan eljutunk az Asia-ú történetéhez,
vagy az Asia-úra való hivatkozásra a zsidókhoz írt levélbe,
azt kell látnunk, hogy ez zsidó keresztényeknek,
zsidó hátterű embereknek íródott, akik nagyon jól indultak
keresztény életbe, de meglankadtak, megfáradtak,
elveszítették az első lelkesedésüket, és nem csak megfáradtak,
meglankadtak, hanem már a visszafordulásba is gondolkodtak.
És hogyha látjuk ezt, hogy ezeknek szánta az Asia-únak a történetét, vagy az Asia-úra való hivatkozást is, hogy ne legyünk olyanak, akiknek a kérdés volt, hogy kikerüljék ezt a csapdát, illetve az Asia-únak a történetéből, a sorsából, a vele történt dolgokból le tudjunk vonni következtetéseket.
Tehát ilyen módon mindig érdemes a Bibliának azt az oldalát megfogni, hogy elsősorban kiknek és milyen célből íródott, természetesen aztán mi ismeríthetünk a mai korban a saját életünkre nagyon fontos következtetéseket, levonhatunk ebből.
Igen, és mi volt itt pontosan a történet?
Ugye az Éjszalud történeté, tehát ezeknek a zsidó keresztény
hátterű, vagy zsidó hátterű keresztényeknek szánta az Irougi,
emelte be sok más figyelmeztetés mellett is, mert most nem akarunk
kikerekíteni be őt, de így hozta nekik a hithősöket is,
meg más személyeket is, ugyanis azok a keresztények is
egy idő után eltulozták a nehézségeiket,
és nagyon sokszor, ha fáradtak vagyunk, hogyha sok nyűg baj van,
akkor úgy gondoljuk, hogy ilyen csak velem történik meg,
és ennyire rossz senkinek nem lehet, és talán ők is így voltak,
eltulozták a nehézségek, és ezért tett elejük olyan példát,
hogy nézzétek meg a hithősöket.
Nektek közelsebb volt ekkora problémát, mint ez ezeknek volt, ugyanakkor azt látjuk, hogy akiket elejük tárt, akkor az a hithősök például, hogy azok nem mentek keresztül, de ezek a keresztények is az indulásnál nagyon lelkesek voltak, míg a vagyonuk elváblását is örömmel fogadták.
És így jutunk el az Ezsó-történetéhez, és nyilván a zsidóhátterű keresztények ismerték Ezsónak a történetét, és amikor ezt beemelték a szemük elé, akkor ebből ők értették azt, amire az író célzott, amit ki fogunk majd bontani.
Mi lehet a megújulásnak a forrása?
Hát látjuk azt, hogy ahogyan ezeknek a keresztényeknek
ezt a problémát oda tette előtte, a hithősöknek a felsorolása után
egy nagyon fontos szemét emel be számukra, ez maga a mesias,
a názáreti Jézus, akiről azt mondja, hogy nézzünk fel a hitnek
a fejedelmére és bevégzőjére, és azért, mert a názáreti Jézus
Krisztusnak a példája a kereszthalál, az áldozat, ahogyan ő ezt vállalta,
hogy az előtte levő öröm mért, vagy öröm eljett,
a Károly így fordítja, de ott inkább az van,
hogy ő látta azt az örömöt és dicsőséget, ami vár rá,
ezért azt a megpróbáltatás nehézséget, ami rá következett,
azt ő megvetette, vagyis nem jelentett számára
akadályt, mert tudta, hogy milyen dicsőség vár rá.
És éppen ezért nagyon fontos, hogy ne túlozzuk el mi sem a nehézségeinket.
Látjuk ezt, hogy Istenek a nagy emberi nem csak itt a zsidó keresztények, hanem mint Illés is például, ő is azt gondolt, hogy hát egyedül van, aztán kidőlt, hogy még van 7000 ember, akik nem hajtottak térdet a bálnak, hanem a maga helyén kell kezelnünk a nehézségeket.
Ha Jézuskra nézzünk fel, ő a megújulásnak a forrása, akkor a csüggedés, az ernyedség, a lankottság, az elhagyatottság érzéssel lekerül az életünk, és Jézusba van megújulási lehetőség.
Ezért mondta, hogy nézzenek fel Jézus Krisztusra, nézzenek a hithősökre, vannak olyan példák, és nem az ő életük és az ő problémájuk a legnehezebb, tehát hogy lehetséges abból az állapotból is visszaszerezni azt a frissességet, szelemi újságot, amivel indultak annak idején.
És még akkor is, hogyha tényleg úgy érzi az ember, hogy teljes mértékben egyedül maradt, és akkor is ezt mondja, ez az ige, hogy igen, és nézzünk fel Jézusra.
Így van, így van.
Most zenélünk egyet, és nem sokára folytatjuk a beszélgetést.
A vendégem Virga Miklós, a Nyíregyházi Hitgyülekezete pásztora, témánk pedig az az, hogy ne add el az elsőszülötségi jogodat.
Eddig beszéltünk arról, hogy túlértékeljük a nehézségeinket, hogy mi lehet ennek a megújulásnak a forrása, most beszélünk arról, hogy mire tanít bennünket Ízsau-nak az esete.
Biztos többen ismerik Ízsau-nak a tartalmat, de azok kedvéért csak a Vázáthad elevenítsük fel, hogy Ízsau volt Izsáknak, Rebekának a gyereke, és tudjuk, hogy 20 év után született, a házasság kötésük után, Iker párként, Ízsau és Jákob, és Ízsau hagy csak néhány percet is, de megelőzte Jákobot.
És ilyen módon Ízsau volt az elsőszülötség, és az elsőszülötségnek a joga, ami egy nagyon fontos tanítás az ószövetségbe is, az izraelita elsőszülötségi jog, mert számos kiváltság járt ezzel.
Isten nemcsak a családnak a vonalvezetését akart ezzel érzékeltetni, hanem az Ízsau-i Jákob történeténél egy nagyon speciális dolog is jön itt, hogy ki viszi tovább az Istennek az ígéreteit, az Ábrahamnak az áldásait, tehát a családi vonalantól.
Azt kell látnunk, hogy a Biblia az Ízsau elsőszülötségi jogát taglalva azt emeli ki, hogy Ízsau megvetette az elsőszülötségi jogot, tehát nem tudta a maga értékébe és a maga helyén kezelni.
Ő csinálta a világ legrosszabb üzletét.
Biztos sokan csináltak már rossz üzletet, de tényleg örökkévaló dolgot eladni párperces élvezetért, és ezt ma nagyon sokan megcsinálják, úgyhogy nem gondolják végig az Ízsau tragédiáját, az Ízsau életének a történetet.
Éppen ezért nagyon fontos ma is,
és nagyon aktuális ezt a történetet
ide emelnünk a mi szemeinkkel és keresztények szemejel,
és különösen nyár elején vagyunk, és ez a történet egy nagyon fontos
figyelmeztetés, tanulság sokak számára,
és hogy mi kikerüljük azt a csapdát, amiben az Ízsau belekeveredett,
azért, hogy ne veszítsük el az első születtségünket,
elsőső születtségi jogunkat, amit az Ízsau elveszített.
Tehát ugye az ördög magyarul kihasználja a gyengeségeinket.
Így van.
A történet szerint, ahogy fölnőttek, nem tinédzserek lehettek már.
Én szerintem a Biblia mondja, hogy Ízsau egy mezei ember volt vadászni járt, és egy szép napon nem volt sikeres a vadászata.
Éhesen jött haza, és meglátta, hogy az ötse valamilyen főzeléket főz, és azonnal megkívánta, hogy farkas éhes, és neki most is azonnal kell.
Ha csak elgondolkodunk a történeten, én nem hiszem el, hogy az Izsák házában nem lehetett volna valamit találni, és az apuka vagy az anyuka most, ha csak tényleg a történetre szorított volna valamit.
De szerintem talán pont ezért hangsúlyozza ki nekünk azt, hogy azok az emberek, akiket Ízsau is szimbolizál, vagy Ízsau is jelképez, azt a testi embert, akit a vágyai vezérelnek, és az értékeket megveti, nem gondolját a jövőt, nincs előtte távlat, nincs előtte perspektíva, és az sem fogja föl, hogy őt a teremtő, a mindenható milyen kiváltságos pozícióba helyezett.
És éppen ezért az ördög ezt a gyengességet kihasznál.
Ő fáradtan jött meg a fáradtság, nyáron sokan elmennek pihenni, és úgy gondolják, hogy akkor mindent szabad, mindent megengedhetek, nincs a pásztor, nincs a testvér, nincs a környezet, és ezt a fáradtságot, ezt a gyenge pillanatot használja ki az ördög.
Jákob kihasználta Ézsónak a gyengeségét, gyenge pillanatot, ugyanígy használja ki az ördög, mert Jákob nagyon céltudatos volt, ő a saját érdekébe, de az ördög is ugyanezt teszi nagyon sokszor emberekkel, de még keresztényekkel is, ha nem tanulunk az Ézsónak a történetéből.
Így van.
Mit tanít a Biblia általában az elsőszülöttségről?
Ki az elsőszülött?
Ha kompletten szeretnénk megnézni, akkor több területet is figyelembe vehetünk.
Legelőször is nagyon csodálatos az a kép, amit a Biblia mutatta Messiasról, a názárati Jézus Krisztusról, aki az elsőszülött, azaz minden teremtménynél előbb született, tehát mindenek fölött van.
A feltámadásba is az első a Krisztusi fajnak a képviselője, tehát elsőszülött a halottak közül, és a Biblia azt is megállapítja, hogy ő az elsőszülött a sok testvér között, tehát az újjászületett keresztények között is ilyen módon.
De Izraelt is elsőszülöttjének nevezi a Biblia, mikor Egyiptomból kiszabadította, amielőtt kiszabadította volna Isten, pontosan a fárónak ezzel szólt be Mózesen keresztül, hogy bocsássd el az én fiamat, az Izraelt, mert az Izrael nekem elsőszülöttem, és ha te nem bocsátod el, akkor én szembeszállok a te elsőszületteiddel.
Tehát ilyen módon Izrael a népek világában elsőszülött, és nagyon csodálatos, hogy az egy házat is elsőszülöttek seregének mondja, pontosan a zsidókhoz jött levélirója, ezután a hivatkozás után, az Ézszaúj története után, és az elsőszülöttek seregeként beszél róla, tehát hogy az egyháznak nagyon magas rendeltetése van.
Ha megismerjük az ószövetségi, elsőszülöttségi joghoz kötődő kiváltságokat, akkor talán megértjük, hogy Isten ezt a képet, amely az ószövetségi, elsőszülöttségi jog, hogyan vonatkoztatja az egyháza, és mit is nyertünk mi, ez szemnyítogató a mi számunkra is.
Pontosan.
Most zenélünk egyet, és tovább fogtatjuk majd a beszélgetést.
Továbbra is vendégem Virga Miklósa nyíregyházi hídgyülekezete pásztora.
Beszéltünk arról, hogy mit tanít a Biblia az elsőszülöttségre, és hogy az elsőszülött, az Krisztus, ezután jön az Izrael, mint Isten elsőszülöttje a népek világában, és az egyház.
Hogyan alakult Jákob fiainak elsőszülöttségi joga?
Ehhez meg kell értenünk az ószövetségi, elsőszülöttségi jogot.
Tudnunk kell azt, hogy az ószövetségi öröklési rendben az volt a törvénynek a rendelkezése, hogy ha egy izraelita férfinak például mondjuk volt három fia, akkor az örökségét négy része kellett osztania, és az elsőszülöttnek dupla rész kellett adnia.
Ezt hangsúlyozza, hogyha ne talán az ószövetségbe két felesége volt valakinek, egy gyülölt és egy szeretett, a gyülöltet nem tehette, vagy a szeretetnek a fiat nem tette a gyülöltnek a fia elé, hogyha a gyülölt nőtől született az elsőszülett.
Tehát mindenképpen, hanem az örökségéből dupla rész kellett adnia.
Látjuk a Jákob fiainak öröklési rendjét, és talán innen tudjuk megérteni, ugye Jákobnak az elsőszülött fia Ruben volt.
És Ruben volt az első, a hatalomban, a mérzóságban, így fogalmazta meg Jákob is.
Tehát az övé lett volna az elsőszülöttségi jog.
Csak hogy Jákob szellemi ember volt, és mikor Ruben vérfertőzést követett el, együtt hált az apja ágyasával, akkor Jákob úgymond kitagadta az örökségből, Ruben elveszítette az elsőszülettséget.
Akkor a második az Simeon volt, tehát rá kellett volna, hogy szálljon az elsőszülettségünk.
Csak hogy Simeon, Lévivel együtt, aki a harmadik volt, ő pedig részt vett a Sikemi vérfürdőbe, amikor Dina miatt lemészároltak, kiirdottak egy egész várost, vagy közösséget, és Jákob szintén azt mondta, hogy ezzel az én szellemem nem tud azonosulni, és kitagadta úgymond az örökségből, Lévit is, meg őt is.
A aranyborjú imádás után az úrnak az oldalára állt, mikor Múzes föl tett a kérdés, hogy aki az úré ide mellém, akkor Lévi odaállt mellé, és noha nem kapott zárt törzsi örökséget, így mégis megkapta az ószövetségi elsőszülettségi jogból a papi szolgálatot, és ilyen módon még kapott 48 Lévit a város, a 12 törzsi területre elosztva.
Tehát az ószövetségi elsőszülettségi joghoz több terület is tartozott.
Az új szövetségbe is az elsőszülettségi jog, ez a kifejezés többe száma van prototokia.
Így fordítja a szeptuaginta is az ószövetségbe, és ezt többbe számaz az, hogy több előjog kötődött hozzász.
Egyiket már említettük, tehát hogy dupla örökséget kellett, hogy kapjon az elsőszülött, a másikat mondtuk, hogy a papi szolgálat, papítiség.
Ugye vegyük figyelembe azt, hogy az ószövetségbe, amíg a törvény nem rendelkezett a papiságról, addig a családfőnek a szerepe volt, hogy a családot bevezesse Isten jelenlétebe, tehát tulajdonképpen a papi szolgálat az apájé volt, majd az elsőszülötté.
És ilyen módon, tehát Lévi megkapta az első születtségi jogból a papi szolgálatot, a negyedik, az pedig Júda volt.
A Biblia beszél róla, hogy Jákob azt mondta, hogy nem múlik-e Júdától a fejedelmi út, vagyis Júda kapta az uralkodói méltóságot, ez a harmadik, az elsőszülettségi jog közül, és ilyen módon akkor a kettős haszon, vagy a dupla anyagi örökség, az pedig a József fiaira szállt, még Egyiptomba határozott így Jákob, hogy ők is örökösök lesznek, Efraim és Manassé.
Tehát akkor így oszlott meg, hogy a kettős örökség, úgymond a Manassé-Efraimé, az uralkodói méltóság, az a Júdájé, és a papi szolgálat, az pedig a lévi élet, tehát ez az ószövetségi kép.
Hogyan lehet ilyen olcsón eladni a mennyei atyáktól nyert elsőszülettségi jogat?
Tehát kapott valamit ezért Izsaú cserébe?
Hogyne, egy egész tál ételt.
Meg még kenyeret, hozzá is vizet.
Tehát úgy gondolom, hogy nagyon fontos látnunk, megértenünk azt, hogy milyen értékekkel rendelkezünk, mit kaptunk mi.
Természetes szinten is nagyon sokszor fiatalok nem tudják értékelni azt, amiért a szülők nagyon keményen küzdöttek, de és ők meg nekik az ölükbe hullik, de lehet érteni a másodgenerációs keresztényekre is, tudom, nálunk is.
Nem probléma ez általánosan, de nagyon oda kell figyelni rá.
Ugyanakkor, mint az egyháznak, az újjánszületettek seregének, nekünk is meg kell értenünk, hogy milyen kiváltságot kaptunk, pontosan azt, amit az Ézsó nem értett meg.
Tehát ő nem értette meg,
hogy egy ekkora értéket, hogy a messiásnak a vonala,
Ábrahamnak az áldásai, hogyan mehetnek át a
családomon vagy rajtam keresztül, hanem megragadta azt a pillanat,
amit a vágyait diktáltak, hogy ő farkaséhes volt,
és most akarta kielégíteni a vágyait, és így nem tudott a jövőre
nézni, előre tekinteni, hanem így fogalmaz a Biblia,
hogy evett, és felkelt, és elment, és így vetette meg Ézsáú
az első születtséget.
Azaz nem tudta kellően értékelni, nem volt róla látása.
Nekem az a kérdés, hogy az Izsák házába senki nem magyarázta el neki, hogy fiam, te mit nyertél, mit kaptál, milyen jövőd lesz, biztos elmagyarázták, csak ő ezt figyelmen kívül hagyta.
És nekünk is az egyházban nagyon sokszor prédikálják, mit nyertünk, és nagyon sokszor elmagyarázzák.
Mégis nagyon sok Isten gyermeke figyelmen kívül hagyja ezt, és egy pillanatért megragadva fölcseréli az igazi értékeket a semmire, az ürességre, arra, ami úgyis elmúlik.
Nem, azért, mert nincsen még bennük olyan belső bizonyosság, amire azt tudnák mondani, hogy igenis az úr ezt és ezt tette érteni, mert ők ugye megkapták már a szüleik által.
Valószínű van ilyen, és azért nagyon fontos, hogy a második generációnak is legyen elhívástudata, legyen megtapasztalása, tehát ne csak ritusokat, ne csak úgymond formaságokat tanuljanak meg.
Nagyon nagy kiváltság a gyülekezetbe felnőni a gyüleket környezetében, és nem kipróbálni úgymond a kanyarokat, a világnak a sülyeztőjét.
Nagyon nagy áldás, de ugyanakkor, hogyha nincsen élő közösség,
élő megtapasztalás az Istennel, akkor fennáll a veszélye,
hogy azokat az értékeket nem fogjuk tudni értékelni,
mit jelent Jézus vére, mit jelent a megváltás,
mi a testvériség, mi a gyülekezet, mi az Isten tisztelet,
mi a Szent Szellem, az ajándékai, tehát annyi-annyi érték,
és mi a jövő, mi az örökségünk, mi az örök élet,
de ezek el is homályosodhatnak, még ha egyszer valaki kapott
látás róla, ha nagyon éhes.
Nem sokára folytatjuk a beszélgetés, most zenélünk egyet.
Vendégem Vilga Miklós, a Nyíregyházi Híd Gyülekezete pásztora.
Most akkor térjünk át a gyakorlati alkalmazásokra és a tanulságokra, hogy eladjuk-e ezt tületési jogainkat egyetlen ételért?
Hát én úgy gondolom, hogy nagyon határozottan kell erre
válaszolni, és nagyon józanoknak kell lennünk,
nagyon következetéseknek lennünk ezen a területen,
hogy egy tál lencséért, ahogyan a történetbe olvashatjuk,
Ézsau eladta azt, ami a jövőre vonatkozott,
eladta azt, ami a mesiásra vonatkozott, és az új szövetség úgy fogalmaz,
és így ind bennünket, hogy ne legyünk olyanok,
mint Ézsau, paráznák és istentelenek.
Ezt a két kifejezés használja.
Én felteszem a kérdést, hogy hogyan volt Ézsau parázna?
Tehát nem olvasunk róla így, hogy kifejezetten ilyen
szexuális kicsapongásba jött volna részt, de azok a hölgyek,
akiket feleségül vett jehudítés boszmált, azok nem az ígéret
vonalán levő lányok voltak úgymond, egyik a Kánányi volt,
másik pedig akinek is a lánya, most mindegy, nem jut eszembe,
de a lényeg az, hogy tehát ilyen értelemben nem volt,
de a Biblia, amikor a szentet, a szentséget,
az Istenhez tartozó értéket megvetjük, azt is ilyen szellemi
kihágásnak nevezi, és ilyen módon is lehet Ézsaut paráznának mondani,
aki az igaz értéket nem ragadta meg, hanem a szentet közönségesnek vette.
És a folytatás, hogy ne legyen senki istent ellen, ott pedig egy olyan kifejezés van az eredeti bebélosz, ami egy olyan kifejezőből származik, ha jól emlékszem, ami a lépésem, a megy, jár, azzal van kapcsolatban, és azt jelölték vele, vagy olyan embert, akit semmi nem érdekel, mindenen átgázol.
És arra szemére használták például a zsidók, aki a templomba annál a kerítésnél, ahol nem mehettek már tovább, például pogányok, hanem ki volt írva, hogy halálbüntetés terhe miatt, vagy mellett lehet csak átlépni ezt a kaput, aki ezt átlépte.
És a Bibliában van egy ilyen, amikor azt gondolták, hogy Pál bevitte a Tituszt a templomba, és akkor ott majdnem egy lincselés történt, majdnem egy lincselés történt, és tehát ez az, hogy nem gázolhatunk át akármint a szentet, mint szent edényeket például a Belsazár felhasználta a profán célokra.
Tehát itt ez van, hogy közönséges profán célokra.
Tehát ezt a hatalmas kincset, értéket, amit ő kapott, egyszerűen közönségesnek, értéktelennek gondolta.
Azt mondta, hogy én halni járok a mezőre.
Tehát ő a halálba gondolkodott, nem a folytatásba, nem az örökkévalózságba, nem a jövőbe gondolkodott.
Tehát ez a tanulság a mi számunkra is, hogy senki ne legyen.
Tehát senki.
Tehát a zsidókhoz ért, mindenkit szeretne kizárni ebből a kategóriából, amit az Ézsau képvisel.
Isten annyira gyűlölte ezt, hogy a leszármazottait, az Edomitákat, az beszélt, hogy leszáll a fegyverem átkom népére, Edomra, és hogy kiírtok belőle mindent.
És azért, mert az Ézsau, az ősök ilyen árulást követett el, úgymond, Isten szendolgaival kapcsolatosan.
Tehát ezért nagyon fontos, hogy mi tanulva az Ézsau történetéből ne adjunk el egy stabil otthont, egy hűséges társat, egy futó kapcsolatért, egy ütlenségért, egy egyészakás kalandjárt, amit megfilmesíteni szoktak sokszor.
Ne adjunk fel egy stabil keresztény életmódot, pillanatnyi evilági örömökért, élvezetekért, azt a gazdag örökséget.
És itt szólok a keresztény
fiatalokhoz, és amit kaptak nevelést, családba, értékeket,
azokért, olcsó izgalmakért, amit a világ kínálhat fel,
és egy felépített életet, hitvány pótlékokért,
alkoholért, drogért, egy buliért, vagy egy olyan világi koncertért,
amiktől nagyon óvjuk a fiatalokat, amik nyáron ezerrel jelennek meg,
és a barátok, haverok mennek oda, és úgy tűnik,
mint hogyha mi pedig ki lennénk ebből zárva.
És ilyen módon ne legyünk rövid látó emberek, tehát a tanulság és a új testi ember volt.
Ezért a szellemi dolgokat nem tudta megragadni, nem tudta értékelni, az élvezet volt fontos számára, ezért semmibe vette Istennek a javait, nem tudott önuralomnél külélni, ezért az uralkodási jogot nem elveszítette, és az egész családjának úgymond elveszítette a jövőjét.
Milyen nagyszerű lett volna, hogy a mesiás vonala mondjuk ő rajta kelesztőjön be, de hát nem ez volt.
Tehát hibás volt az értékítélete, nagyon rövidlátó ember volt, és a pillanatnak élt, és ezért elveszítette az örökkévalót.
Most a kérdés, hogy hogyan tudom én kikerülni ezeket a csapdákat, mi az én teendőm, mivel elsőszület vagyok, mint újjászületett ember az egyházba, nagyon nagy kiváltságokat kaptunk, olyan áldásokat Krisztusba, olyan fantasztikus dolog nyílt meg számunkra a jelenbe is már, milyen az uralkodói jog.
Uralkodhatunk a bűnös természet fölött.
Ez olyan nagy dolog.
A bűn fölött uralkodhatunk, a tisztáltalan szellemvilág fölött, sátáni erők fölött, gonosz szellemek fölött, gonosz angyalok fölött.
Tehát a részesedés az Isten javaiból, hogy Isten az egyháznak adta, megáldott minket mennyei világának összes áldásával.
Tehát ez nagyon fantasztikus, és hogyan tudjuk kikerülni, hogy ne essünk az Ézsau csapdájába, ne kövessük az Ézsau útját.
Ha egy utat követünk, ugyanoda jutunk, mint az az ember, aki végigment rajta.
Tehát ha az Ézsau útját járjuk, ugyanoda jutunk, ahova Ézsau, aki nem találta meg a megválnásét, nem tudott rajta már változtatni.
Tehát úgy tudjuk kikerülni, hogy nem engedünk a bűn múló örömeinek.
Ezt nagyon sokan azért megtették az életbe.
Mózes inkább választotta az Isten népével való együttnyomorgást, mint a bűnnek ideig, óráig való örömét, élvezetét.
Tehát Mózes is választott.
És nagyon sokan választottak.
Választott annak idén Dávid király is, sajnos, hogy rosszul a Betsabéval kapcsolatosan.
És a másik ilyen, hogy ne szeressük a világot,
ahogy a Biblia mondja, hogy engedjük, hogy Isten szeretete jöjjön
be a szívünkbe, és a szentlélekkel való közösségbe,
Isten tiszteleteken, otthon, ima kamráinkba fölmelegíti a mi
szívünket, és újra visszaélesít bennünket,
visszahozza a frissességet, és ne kövessük a testnek a
cselekedeteit, hanem törekedjünk a békességre, a szentségre,
ahogy a zsidókhoz írt levélirója mondja, és legyünk éberek,
és vigyázzunk, hogy az Isten kegyelmétől senki el ne szakadjon,
ne engedjük meg a keserűséget, depressziót, frusztráltságot az
életünkben, mint amit az Ezsó elkövetett,
és akkor sikeresen tudjuk a pályánkat végigfutni.
Pál Lapostónak egy idézetet fejezném be, azt mondta Pál, hogy mind együttmunkálkodunk, intünk, azaz figyelmeztettünk benneteket, hogy ne vegyétek hiába az Isten kegyelmét.
Tehát Isten nagy
kegyelmet adott nekünk ezekben az évtizedekben is Magyarországon,
és nagyon sok embernek, nagyon sok fiatalnak,
mert ő mondja, hogy a kellemes időben meghallgatlak,
az üdvösség napján segítelek, és most van ez az idő,
most nem szabad ezt eldobni, most kell kitartani,
és akkor milyen lesz az örökség és a dicsőség,
ott Jézus Krisztusnál olyan gazdag örökség vár,
amit még el sem tudunk képzelni.
Fölül haladja az elképzelésünket.
Amen.
Nagyon szépen köszönjük, hogy itt voltál velük.
Én köszönöm a megtiszteltetésről.
Ez volt a Happy Day, a Hit Radio napi hit életi válogatása.
Ha tetszett, kövess, lájkolj vagy oszd meg a videót másokkal is.