Velkommen til Sidelinja, podkasten for politisk hjemløse.
Hvorfor de som gleder seg til å gå
ut og ta en liten førjulspils nå.
Rundt bor i dag en Trond Sørensen som
er nesten tom for batteri.
Og meg selv, Vegard Nøttnes.
Fordi, det er jo ikke første gang vi
snakker om batterifabrikker, men vi skal snakke litt
om det etterpå.
Men først så må vi vel nesten si
at nå vandrer vi inn i romhjul, og
da tror jeg rett og slett vi skal
senke produksjonen litt.
Jeg føler at vi har rett og slett
litt juleferie.
Så det blir det.
Så ikke batteriet ditt går helt tomt.
Og så blir det, det blir litt, vi
har litt godsaker til dere i romhjul da,
så dere har noe å høre på.
Andre juledag er en lang dag, det kan
være digg med en podcast, og noe å
snakke med familien om til middagen etterpå.
Noe sånt.
Så kommer noe i løpet av romhjulet, men
ikke like tett som det har gjort i
det siste.
Og så tenker vi kanskje at vi kommer
sterkere tilbake på nyåret, forhåpentligvis med Arne litt
mer på også.
Han er familiemann og blir dratt bort fra
det viktige samfunnsoppdraget her i C-linja.
Det er harde prioriteringer.
Og så må vi jo kanskje si litt
om hvor vi var og hvor vi er.
Vi produserer jo en del mer enn vi
egentlig hadde tenkt.
Vi tenkte vi skulle lage en podcast i
uka vi begynte.
Og jeg var skeptisk til at vi skulle
få til det.
Hva tenker du om det nå, Vegard?
Nei, det er jo ikke bond i dette
greiene, ikke sant?
Men vi er jo fortsatt ikke markedsledende som
podcast.
Det spørs litt hvordan vi ser det.
For jeg tror vi er den mest produktive
podcasten i Norge.
Det tør jeg faktisk sette penger på.
Vi har i den graden vi har lyttere,
så er de svært tålmodige med oss.
Vi er vel på nesten 200 episoder siden
i første 2024.
Hvis vi tar med alt som dere ikke
har hørt enda, og så videre.
Ja, den første episoden i 2025 var episode
nummer 43.
Og når vi nå sitter og snakker, så
er den siste utgitt episoden er nummer 235,
så kommer det litt i romhjulet.
Vi er vel på 240 da, når nyåret
ringes inn.
Så det er 170 episoder på ett år.
Jeg kaller det nesten 200.
Det er greit, vet du.
Da føler jeg at vi fortjener faktisk litt
juleferie.
For det er jo ikke bare å sette
seg ned med mikrofonene og begynne å prate.
Det krever jo litt arbeid rundt.
Ikke bare i etterkant, men det er jo
litt rane forberedelser.
Selv om vi kanskje aldri har vært for
godt nok forberedt.
Vi har aldri vært for godt forberedt til
noe som helst, det skal være sikkert.
Men vi kan jo si litt om prosessen
vår.
Det kan hende at noen har tips til
hvordan vi kunne gjøre det bedre.
Eller er det noen som bare har lyst
til å...
Oi, det var jo en fin idé, det
skal vi kopiere.
Vi er ikke mer eiendomlige enn at...
Vær så god.
Nei, og en ting som har stått på
podcast-siden siden dag 1 er den korte
teksten i det fri.
Det vil si det er ikke noe copyright,
ingenting.
Du trenger ikke å kreditere oss eller noe
sånt.
Hyggelig hvis du gjør det, men hvis du
vil remixe eller bruke episoden eller innhold til
hva som helst, så er det bare å
draste med seg å gjøre det.
Som gode internettborgere eller et eller annet.
Det er ikke noen begrensninger på det.
Det er nesten som vi er litt kommunister
på det, hvor vi bare deler alt med
alle.
Men det vi har på baksiden, det er
jo en redaksjonschat på Signal.
Der vi er vel i praksis seks nyhetsjunkies
som deler artikler og kommenterer og plødrer og
krangler litt.
Frem og tilbake, frem og tilbake, frem og
tilbake.
Hvis vi splitter opp, så har vi en,
som vi kaller poddgruppe.
Der går alle nyhetssakene.
Så har vi Sina, så har vi en
egen for å avtale innspillinger, og så videre
og så videre.
Vi har egentlig to sånne grupper gående, men
vi var nødt til å sortere dem, for
det går fort et par hundre nyhetssaker der
på en uke.
Det gjør det.
Og det vi har som metodikk akkurat nå
i praksis, det er å bruke litt AI
til å trekke sammen og bruke litt masterdokumenter
som vi har utviklet over tid.
Vegard har utviklet over tid.
Ja, men det handler om å finne en
innretning som er gjenkjennelig.
Vi er sånn røffelig, tror mot oss selv,
og plukker ut saker som har litt interessante
sammenhenger i seg.
Og det er jo de sakene som blir
delt i denne chatten.
Og så utvikler vi et manus for hver
episode basert på det.
Litt AI, litt manuelle notater, litt kommentarer fra
chatten, litt ditt og datt.
Og så er det litt blandet hva vi
husker å få med oss når vi sitter
her og spiller inn.
Prating og lesing og litt frem og tilbake
hele tiden.
Hvis vi ikke leser av manuset, er det
mer bare for å ha på?
Til inspirasjon og støtte og litt grunndata og
fakta og ting man skal huske på å
si og sånne ting.
Og så får vi jo tro at vi
utvikler denne metodikken litt.
Vi er ikke helt fornøyde med alt vi
genererer her nå.
Så vi håper jo at den metodikken utvikler
seg til neste år.
Men det vi kan si er at vi
har vel her nå ambisjoner om å fortsette
i hvert fall.
Det er det ingen planer om å gi
oss helt ennå, men jeg kjenner at jeg
kan trenge en liten ukes pause.
Så det blir bra.
Og så skal vi vel ut med en
del av denne redaksjonen på baksiden og ta
en pils nå rett før jul.
Så det blir vel omtrent etter denne innspillingen.
Men ja, nesten 200 episoder.
Hvor mange døgn kan du sitte og høre
på oss da, tror du?
Jeg tror det begynner å nærme seg ni
døgn.
Totalt?
Ja.
Og da må det vel være sju og
et halvt døgn, åtte døgn eller noe sånt.
Du kan sitte og høre på oss bare
fra 2025.
Ja, noe sånt.
Det har blitt mye.
Ja, det har blitt mye.
Vi har utrolig nok opp til flere lyttere
som har hørt alt.
Du hører at jeg prøver å argumentere for
god samvittighet for å ta litt fri nå?
Ja da, du slipper unna meg.
Du skal få fri i jula, Trond.
Det er greit.
Mer at vi ikke får de sure, grinte
lyttere som sier at det er noe skulking
og unnharslyntring.
Nei, sånn mavere.
Jeg tror for forventningsstyringens del så er det
vel sånn vi har en episode liggende med
sjur som kommer ut, og så lager vi
noen i dag, og da ender vi vel
opp med kanskje et par episoder i uka,
frem til nyttår.
Ja, over nyttår.
Og så er vi tilbake i Tralten første
uka etter nyttår, tenker jeg.
Det er planen i hvert fall.
Og så får vi se om vi fortsetter
på det kjører vi har hatt i det
siste med over fem episoder i uka.
Det blir kanskje litt mye.
Vi må jo få gitt ut, og vi
prøver stort sett å gi ut på hverdager.
Men nå som vi er i litt sånn
oppsummerende modus, så kan vi jo faktisk høre
med, altså sende oss en e-post og
si om det blir for mye, eller for
lite, eller gærent, eller riktig, eller hva som
funker og hva som ikke funker.
Hvor mange av dere savner poddet å høre
på på søndager mens dere sitter i kirken
og latter som dere ber, for eksempel?
Er det mange av dere littere som gjør
det?
Det kan jo være at man har noen
søndagsrutiner hvor man gjerne savner og leter til
en podd å høre på.
Er det en av dere, eller er det
hundre av dere?
Fordi det vi ser, vi har litt statistikk
på lyttertal og lyttermønstre.
Nå publiserer vi på YouTube og via de
vanlige podkastplattformene.
Hovedplattformen vår er jo podkastgreiene, altså det som
går ut på Apple og Spotify, eller på
Transistor, eller hva det må være.
Der er det ganske tydelig at det vi
gir ut på mandag til torsdag, får flere
nedlastninger enn det vi gir ut på fredag
og lørdag, og søndag i og for seg.
Sånn ser det ut for oss.
Det betyr at hvis vi har fire episoder
en uke, så kommer vi til å gi
ut de i mandag til torsdag.
Og hvis vi har to, så blir det
typisk sånn mandag og torsdag, eller et eller
annet sånt, for å sprede ut litt.
Da vi gikk helt bananas her for en
måned siden, at det ble flere episoder enn
vi hadde plass til på hverdagene, så ble
det altså daglige episoder i, tror det var
16 dager på rad, eller noe sånt.
15, noe sånt.
13.
Og det ble mer enn vanlig.
Send oss en e-post og si om
det blir for mye, om det er noen
temaer som vi kanskje kan drite i, fordi
vi ikke gjør det så bra, eller andre
som er spesielt interessante, eller tips og triks.
Og vi blir også veldig glad hvis du
har hørt på en episode, og tenker, ei,
dette funker ikke helt.
Egentlig så er vi veldig happy for å
høre det, for det er fint å få
litt koreks på veien, og selvfølgelig hyggelig andre
veien også, at hvis en episode var spesielt
bra, så er det også hyggelig å høre.
Vi har ikke verdens største feedback-klubb.
Vi har ikke det.
Og det er veldig ofte at feedbacken kommer
fra våre egne, så har vi jo lyst
til å ha litt bredere aspekter enn bare
våre egne allierte.
Så jeg er en av de som hører
på, og som egentlig er litt sånn, hører
til i SV, men synes det er interessant
å få våre perspektiver, så setter vi spesielt
stor pris på å høre fra deg.
Det er jo ikke gjettet at det ikke
er flertallet av lytter skal ha den.
Nei.
Men vi vet at det er en.
Vi vet at det er en, det var
en melding spesifikt til deg.
Og det setter vi veldig pris på.
Og så har jeg et annet spørsmål, henvendt
til våre lyttere.
Vi har tenkt på, fordi vi har jo
denne Signal-gruppa som vi snakker internt, for
å strukturere og samle nyhetssaker og utveksle synspunkter
og hva det måtte være.
Hadde det vært interessant å ha en åpen
Signal-gruppe, eller en sånn by invitation, at
du kan sende oss en e-post og
bli inkludert i en sånn litt større gruppe
med en nyhetsstrøm.
Hvis det er interessant for mange nok, så
kan vi jo restrukturere litt og anvende nyhetsdelingsgreia
til at flere får tilgang på det.
Fordi det er jo, skal vi si, at
vi seks som driver podcasten, eller i hvert
fall samtalen bak, er jo leserelativt bredt.
Så det kan jo være interessant for flere
å få tilgang til litt sånn særartikler fra
Buenos Aires Times og Le Pai.
Hvis noen tror at vi snakker ut fra
et litt bredt spekter av nyheter, så skal
dere bare se hvor mye særegneter vi har
på baksiden.
Hvis noen har noe interesse av at ting
blir strukturert på den måten, å være med
og kunne delta og dele nyhetssaker selv også,
så send oss en e-post på det
også.
Så vi er litt åpne for hvordan vi
gjør det fremover, og 2025 gjorde det på
en måte, og 2026 blir sikkert noe litt
annet.
Vi har skiftet litt på form og farge
opp igjennom, og kommer sikkert til å skifte
enda litt mer på form og farge, fordi
alt er en kontinuerlig utvikling.
Den dagen vi står helt stille, så tror
jeg kanskje det blir veldig kjedelig.
Og så kan jeg jo nevne at etter
at vi begynte å publisere på YouTube, så
ser vi at der får vi litt organisk
trafikk, og det er veldig opp og ned.
Har du en morsom episode-titel, eller et
navn som trekker litt eller noe sånt, så
får du tre ganger så mye place på
den enn en vanlig episode.
Men der er det et kommentarfelt også, så
hvis man vil diskutere en bestemt episode, så
tror jeg vi oppfordrer til at kommentarfeltet på
YouTube er et sted å gjøre det.
Da står det i kontekst av episoden, og
blir fort litt mer knyttet til det enn
en løs tweet på X.
Det er helt fint å snakke om ting
på X også.
Men enda så lenge deler vi ikke alle
episoder på X-konten vår.
Det kan hende at vi skulle gjort det,
at YouTube-videoen går ut der, og så
blir det et diskusjonsfelt under hver episode som
postes, men det kan hende det bare oppleves
som spam også.
Det vet vi heller ikke, så kanskje det
er et spørsmål.
Det skal sies at jeg ser at den
X-konten vår kommer noen mye følgere, sånn
jevnt og trutt.
Nå begynner den å få så mye følgere,
at det kanskje begynner å ha noe for
seg å prøve å publisere noe på den
igjen.
Så har det vært så lite følgere, at
det egentlig ikke har hatt noen rekkevidde.
Det har egentlig vært det som har vært
grunnen til at man ikke har gjort så
mye ut av det.
Men det kan hende at når man har
doblet følgersvaren, at man får en tilsvarende økning
i rekkevidde.
Tror det var kanskje meta-praten for denne
gang.
Ja.
Jeg lover for slutten av året å be
om litt feedback, og så sende på e
-post det enkleste, og så blir det delt
internt.
Skal vi finne noe mer spennende å snakke
om da enn oss selv?
Det blir jo ikke mer spennende enn oss
selv, men ...
For egen perfeksjonisme er klart det mest interessante
tema for alle.
Men siden vi har noe å demonstrere, det
mindre perfekte, så foreslår jeg temaskiftet.
Yes.
Grønt industri-løft-tron.
Ja.
Det låter vel vakkert i dine hører.
Ja, det låter dyrt i hvert fall.
Markedets brutalitet kjenner ingen nåde.
Så enten du bor i Arndal eller noen
annet sted, så merker du det.
Men i Arndal tror jeg du kommer til
å smerke det spesielt ut.
Morrow, med milliardlån og milliardstøtte, og penger renner
inn fra ufortjente kilder, mens nominelt private investorer,
som også er strømmeselskapet ...
Som er kommunalselskapet.
Ja, men de koopererer som om de er
private nominelt.
De må følge vanlige regnskapsregler, og da må
de jo skrive ned verdiene i ting som
ikke har vært noe.
Som for eksempel Morrow.
Og da er jo dette en sånn sosialisering
av risiko og privatisering av potensielle gevinst.
Jeg har ikke noen fare for gevinst her,
men risikoen er sosialisert.
Nei, det er absolutt ingen fare for gevinst,
for nå har de vel egentlig bestemt seg
for å stoppe all driften der nede.
Hvem kunne forutsett det?
Ja, det er helt utrolig.
Vi har jo ikke snakket om Morrow her
før, så vi har jo ikke spått at
dette kommer til å skje nytt for oss.
Men et begrep, lemon socialism.
Altså, hva er det vi ...
På norsk har vi et begrep som heter
mandaspil.
Det høres litt sånn ut.
Det er aktiv næringspolitikk som plukker tapere.
Ja, det er det som er så spesielt
interessant med aktiv næringspolitikk.
Det er jo at den treffer alltid taperne.
Den treffer aldri vinnerne.
Så vinnerne klarer seg selv, selvfølgelig.
Ja, og det sier seg jo selv, for
du sosialiserer risikoen, og så privatiserer du profiten.
Ja.
Så da er du ute og kjøper alle
de sure sitronene som ingen andre vil ha.
De har ofte noen farger i seg.
Rød tall og grønne ambisjoner.
Ja.
Da går det til helvete, da.
Og så blir det dyrt.
Ja.
Og du får ikke noen batterikyst.
Hvor mye har egentlig Målholm fått i lån
og tilskudd nå?
En del.
Det er statlig lån fra Innovasjon Norge, halvannen
milliard i det lånerammet, så det er litt
uvist hvor mye av det de har tatt
ut.
Men ettersom de begynner å skjønne at de
må gi seg, så er det vel mye
som tyder på at de har brukt opp
de pengene.
Og så har de, jeg skal si, at
de har gjort en verdienedskriving på 618 millioner.
Ja, det er Å som har gjort det,
er det ikke det?
Ja.
Og da, jeg vet da faen hva verdien
på selskapet er, men de har tapt 96
prosent av verdien sin.
Og så er jo da eierne av dette
selskapet, er jo suksessinvestoren Nysnø.
Ja, de har jo alltid vært god på
å blokke vinnere.
Og Siva.
Og Nysnø er jo de som rett og
slett har mer penger enn Vett og investeringsprosjekter,
men innenfor det de har klart å finne,
så har de klart å finne mål også.
Vi kan se, de har et dokumentert underskudd
nå på 900 millioner norske kroner.
Det er jo, altså i industrisammenheng, så begynner
det å, norsk sammenheng.
Er penger det å si?
Nei, det er faktisk, det er ikke bare
vekslepenger lenger.
Det er ikke det.
Og så dette lånet vi nevnte i begynnelsen,
det kom jo til, og det var det
jo litt pressedekning på, også her fra sitt
linje.
Må vi kunne fortelle at dette var en
dårlig idé.
Ikke kast gode penger etter dårlige.
Det er et eller annet med det, men
da ble man jo beskyldt for å mobbe
den batterifabrikken.
Det var jo en sak i seg selv.
Ja, det var jo.
Til og med en av de som eide
denne fabrikken og så får seg en privat
gevinst på den risikoen som det offentlig tok.
Og så har de nå funnet ut at
de skal legge ned, til tross for at
de i motstending til veldig mange andre næringsdrivende
fikk halvannen milliard i låneramme.
Og så skal det nevnes at Innovasjonen Norge
pleier jo ikke å gjøre ting på den
måten og ikke i den størrelsesorden.
Så det var jo rett og slett litt
sånn unntak at Målhov fikk dette.
Som jeg har forstått dette uten å henvise
til noe eller noen, så ble det delt
ut penger på instruks fra statsråd, og man
måtte bryte en masse av de reglene for
hvordan man deler ut tilskudd fra Innovasjonen Norge.
Næringspolitikk ble ikke mer aktiv enn det der.
Nei.
Og faktisk bryte de reglene man har for
å få vært aktiv nok.
Og sånn koster penger.
Det gjør det.
Kanskje det hadde vært en grunn til at
man hadde de reglene, for da hadde man
jo ikke delt ut så mye og tapt
litt mindre og rotort bort litt mindre ressurser.
Og så en ting som ikke er listet
opp her, det er jo hvor mye dette
her kommer til å koste Arndal kommune, for
de har jo også puttet inn ganske mye
ressurser for å bygge opp i det.
Det er noe med det.
Vi snakket om det med de evmiddelene til,
unnskyld, på generell basis.
Når et eller annet statlig investeringsfond eller hva
som helst, subsidieordning, et eller annet, finner ut
at her kan vi putte penger.
Så skaper det tilit til andre steder.
Så tenker Arndal kommune, eller noen andre, eller
til og med private investorer, at det er
en risikoavlastning.
Og så går man inn med egentlig sunne
penger, men premissrammen er vridd og skrudd og
vrengt på.
Så går det til helvete allikevel.
I dette tilfellet er det jo for den
største delen, så er det jo staten som
eier dette greiene.
Og så er det statlige ordninger som subsidierer
det statlige eide katastrofeprosjektet, og så går nudagene.
Ja, så ender dette.
Det er så forutsigbart.
Det er ikke bare at det er hvor
det ender, men det er nesten så vi
kunne spotte når det ender også, ikke sant?
For man kan egentlig bare ta tilskuddet og
se alle pengene som kommer inn.
Så kan man bare fordele de utover og
se hvor mye de taper per dag, måned
og år de driver.
Da vet man sånn cirka når dette her
treffer båndet, ikke sant?
Og hvis man i tillegg har tatt seg
brye med å se på det internasjonale markedet
for batterier, så ser man veldig fort at
her er det ikke grunnlag for å tjene
penger på å produsere batterier i Ærndal.
Det er ikke det.
Men det du har fått er jo pretty
fucking close til definisjonen av en sirkulær økonomi.
Her bytter staten penger med seg selv og
mister dem i prosessen.
Ja, men på den siden så vil jeg
jo tro at denne moldefabrikken har hatt noen
leverandører som har tjent gode penger på det.
Får vi tro.
Enten er det noen leverandører som taper penger
fordi at dette kan ende opp med en
full konkurs hvor man rett og slett bare
må nedskrive og avskrive verdiene, så må man
fordele restene til bestemmene.
Da får de produsere tyggehyggemel og sånn i
stedet i disse lokalene.
Ja, de har fått et slått industribygg i
Ærndal.
Det kan hende at det er noen andre
som kan flytte inn der som ikke trenger
tilskudd.
Så er noen rester igjen på Brandtomta etter
dette aktiv næringspolitikk-skrotet.
Men der er det en forutsetning.
Det er jo at det er tildelt strøm
nok til at når du flytter inn noe
nye, at det er mulig å få.
Men det er den der greia oppe i
...
For det er jo problemet til det gamle
Freyr-lokalet.
Ja, stemmer.
Men det er bare å se for meg
at det kan gjenta seg i Ærndal.
Det er klart det er ikke sikkert det
er like interessant med de strømpriserne de har
på Sørlandet og Vestlandet.
Men det er jo liksom ...
Det hadde jo vært morsomt å få til
et batterieventyr i Norge.
Alle skjønner det.
Freyr 2, eller?
Og var det noen grunn til å tro
at Norge hadde komparative fortring eller konkurranseevne overfor
kinesiske kjemper som CATL og BYD?
Eller Tesla som har blitt en stor fabrikant?
Eller Samsung?
Eller hva det nå er for noe, Panasonic,
som produserer vanvittige skaler og har senket prisene
på batteriseller på verdensmarkedet med fire gangene på
ikke så jævla mange år.
Det er en ting man må ta med
regnestykke her.
Det er at det man konkurrerer med er
jo i stor grad Kina.
Og kineserne subsidierer produksjonen fordi at de skal
bli store på batterier.
Kinesiske myndigheter pumper penger inn i batterifabrikker i
Kina.
Og BYD er jo etter alle regnskapsprinsipper så
er de konke for lenge siden.
Men de er ikke konke.
Men de er en av 135 bilprodusenter i
Kina, for eksempel.
Og det betyr jo egentlig, og dette er
jo trist, men det er jo også interessant,
at kinesiske skattebetalere betaler altså for at vi
skal få billige batteriseller i Norge.
Ja, billige batteriseller.
Hadde vi vært lure så hadde vi jo
bare kjøpt greina.
Ja, vet du hva?
Det høres bra ut.
La oss selge fisk og olje til utlandet
og så kjøper vi subsidiert av kinesiske skattebetalere
biler og batteriseller og sånn tilbake.
Og så er først og fremst om vi
kan snu og rette ressursene våre til noe
annet og produsere noe annet som kineserne ikke
produserer.
Og så er vår respons på det at
vi da subsidierer batterifabrikker her ved.
Fordi det virker lurt.
Det er mye, mye bedre.
Og det tenkte de i Storbritannia også.
Det kan jo være fordi det er mye
grønnere å drive med grønne batterier i Norge
enn grønne batterier i Kina.
British Volt, KONK, før de fikk startet produksjonen.
North Volt har vi snakket om for lenge
siden.
Og der har de til og med klart
å lage sånne der bølgeeffekter i lokalsamfunnet for
de har satt opp den der fabrikken og
seks tusen ansatte som skal inn i en
sånn lite tett sted som kjøper og bygger
hus og industri og næringsparker og jørnesteinsbedrift og
alt mulig.
Så går det bare på ræva da.
Og så må folk finne seg ut av
det der lille tett stedet igjen.
Det lånet på halvhalv milliard som innovasjonen kom
med, det er ikke en investering.
Det er en utsettelse av det uungåelige.
Jeg tror det oppsummerer hele problemet med aktiv
næringspolitikk, sånn jevnt over.
Det gjør det.
Og det er så kjedelig forutsigbart.
Ja, det er faktisk, det begynner å bli
kjedelig fordi man vet hva de kommer til
å, nå kommer de til å finne på
et nytt ord og et nytt navn for
det.
Nå begynte de jo med ordet risikoavlastning fordi
at subsidier hørtes litt kjipt ut.
For alle skjønte at subsidier det kom fra
skattekassa.
Alle skjønte at dette er noe jeg driver
og betaler på.
Så da begynte man med risikoavlastning som er
akkurat det samme.
Og så regner man på at det kommer
et nyår ennå en gang i løpet av
2026-2027.
Hvis ikke man slutter og innser at aktiv
næringspolitikk er en dårlig idé, la oss bare
slutte å prøve ordkløveri og heller drive med
passiv næringspolitikk.
Yes.
Så subba vi rundt på Facebook her om
dagen, og så ligger det en liten artikkel
på profilen til Jonny Hesthammer.
Ja.
Han var litt frustrert.
Ja, eller oppgitt.
Han får faktisk å fremstå han litt lattermiddel.
Jeg hørte Jonny Hesthammer snakke en del, og
han slår meg som en fyr som er
god til å le av det absurde.
Ja, og det er vel en dydende nødvendighet
når du lever i en så frustrasjonsinduserende tilværelse
som han gjør.
Fordi han jobber for noe der folk som
ikke vet hva de driver med driver og
setter opp motbakker for ham hele tiden.
Og han prøver å løse de problemer de
folka har som setter opp motbakkerne.
Hva faen er det de driver med?
Men i hvert fall, vi hadde jo en
episode som snakket litt om det der levelized
cost of energy, og hvordan det er en
dårlig målestokk.
Og at det har faktisk blitt utarbeidet en
ny målestokk i en annen FN-regi, men
for Europa.
Og den heter noe sånn som SBCOE, eller
System Breakdown Cost of Energy.
Ja, og det det gjør er jo ikke
noe annet enn å bare si at du
må faktisk regne med systemkostnadene i tillegg.
Ja, du må regne med alle kostnader.
Du må ta med alt ting koster i
alle ender før du kan fortelle hva prisen
er ut igjennom.
Hvem skulle trodd?
Ja, dette er jo en sjokkerende økonomisk lærdom.
Ingen hadde det da før.
Og det det velter, det er jo hele
vindkraftlobbyen.
Ja, men den slår tilbake.
Ja, for vindkraftlobbyen i Europa, de har laget
sin egen rapport til.
Og den er basically seilbåtselger, forteller deg at
en seilbåt alltid vil kunne seile fordi du
seiler bare der det er vind.
Det er topp, og det er jo fint.
Ja.
Da kommer du fram til et eller annet
sted.
Ja, enten ellers slutter du å blåse, så
kommer du ingen sted faktisk.
Kan du lage mat når du blåser.
Ja.
Og vi skal kanskje ikke gjenta alt av
poenger i det, men du kan ikke ha
en vindmølle uten å ha noe som backer
den opp.
Nei.
Du må ha noe som produserer når vinden
ikke blåser.
Har du sagt på denne måten, har du
installert en terrawatt med vindkraft, altså produksjonskapasitet?
Så må du ha en terrawatt med noe
annet for å dekke opp når du ikke
blåser.
Og det heter gass, olje, kull, vannkraft, kjernekraft.
Mm.
That's it.
Og så har du en potensiell fordel i
Norge, for du kunne ha brukt vindkraften til
å pumpe vann opp i magasinen igjen.
Ja.
Men det er bare vi har ikke den
pumpekapasiteten.
Nei.
Og dermed så betyr det at du legger
bare mer belastning på vannkraften i Norge når
du bygger vind, fordi at nå må det
brukes til å regulere ut vindkraften.
Og du har egentlig ikke så mye nettogevinst
av å bygge disse vindkraftgreiene.
Men vindkraft-lobbyen, både i Norge og i
Europa, insisterer da på at vi bare fortsetter
å regne på det på feil måte, uten
å ta med alt.
For ellers så ser regnstykket så dårlig ut.
Jeg skal gi deg en ting opp i
det der, for jeg mistenker jo at du
har brukt litt tid på å sette sammen
denne rapporten.
Også var det veldig fryktelig dårlig timing at
denne andre rapporten, som ikke kom fra et
lobbysegskap, kom med nye betegnelser hvor de tok
med seg hele kostnadsbildet, og hvor man også
forklarer hvorfor det er så ubrukelig å bruke
leveranskapsstoffenergi.
Mm.
Fordi det er en sånn marginal liten del
av det store kostnadsbildet.
Det er vel sånn 140 prosent dyreregg, ikke
sant?
Ja, det gjør jo et utslag.
Også er det da spørsmålet, hva er drevekraftene
her?
Dette Wind Europe, skikkelig grasrotbevegelse.
Ja, for alle som driver det.
Equinor, Statkraft, Shell, BP, Vestas, Siemens er medlem.
Og felles fordelen er at de, og man
skulle jo tro at sånn som Equinor, de
driver jo bare etter olje og selger det.
Så det er jo en direkte konkurrent på
et vis til vindkraft.
Du skulle jo tro at insentivene i systemet
var, nei, vi vil selge olje, vi.
Neida.
Equinor selger også gass, og jo mer vindkraft
du får inni dette systemet, jo større blir
markedet for gass.
Er det om det.
Og egentlig så har alle som var på
denne lista, har litt sånn egeninteresse av at
den modellen vi har i dag, den bare
fortsetter uten at folk stiller for mange dustete
spørsmål til lønnsomhet og annet.
Fordi hvis de får bygge subsidiert vindkraft akkurat
der de vil, så blir det jo lønnsomt
da, for dem.
Det er bare vi som skattebetalere og strømkunder
som sitter igjen med regninga.
Så det er egentlig bare en direkte overføring
fra folk flest til store selskaper som bruker
tiden si på tull som politikerne har funnet
på.
Det er en sånn evig rundtans, hvor dette
her skjer gang etter gang etter gang.
Og det virker som om alle disse, sånn
som Wind Europe, og deres representanter og deres
medlemmer, de har en sånn free pass inn
på Stortinget, hvor de kommer og forteller sin
historie.
Og så mangler det en refleks, og den
refleksen er, de kommer og fortalte noe, nå
vi har motsvarer, jeg vil høre hva de
sier på andre siden.
De som ikke, jeg vil høre motargumentene fra
noen som ikke har dette taket.
Jeg har inntrykk av at det kanskje ikke
er så lett for alle andre å komme
inn og gjøre det.
Og så er det jo, det biter seg
litt i halen, hele greia her, fordi at
som det der, hva er det det heter,
vindlobbyselskap i Norge.
Du tenker ikke noe på motvind Norge, men
på fornybar Norge?
Fornybar Norge.
Der har jo, de har åpent dør inntil
politikerne, og politikerne har åpne karrieremuligheter når de
går ut den samme døra.
Ja, det virker som det, det å bli
øverste sjef i fornybar Norge, det krever en
politisk pakke fra Stortinget eller helst.
Hvem skulle trodde?
Ja, sjakk og vant for helst hadde du
hatt noen statsopposisjoner.
Ja, som Bård Vegard Soliel har tatt over
der.
Og han var jo veldig positiv til denne
rapporten.
Må vite.
Og han tok over for?
Åslag Haga.
Ja, hvem skulle tro?
Så vet jeg ikke hvem som har tatt
over for Bård Stamdal, for han er jo
en av de høyere herrer der, og han
har jo forlatt synkende skip, som jeg liker
å tro der.
Ja.
Og det er, altså du må begynne å
lukte lunta når det er politikere og politisk
forbundede mennesker på alle nivåer og i alle,
som hele konglomeratet er politikk.
Ja.
Så vet du, det er ikke næring de
driver med, det er ikke næringsliv, det er
ikke næringsutvikling, det er ikke verdiskapning.
Det er spesialt tilpasset å påvirke politiske prosesser
for å tynde penger ut av det.
Det er det som er greia.
Men dette her har vært en greie, ikke
bare i det her, men også jeg ser
i en del andre organisasjoner, som på en
måte har vært næringslivsrepresentanter.
På godt fra, ha folk som på en
måte har kompetanse på det de jobber med
i form av, altså økonomer eller ingeniører eller
hva det nå er, over til å bli
kommunikasjonsrådgivere.
Gamle politikere, tidligere journalister og så videre og
så videre, som kommer å ta over alle
rollene.
Ikke sant?
Det er noe litt rart med det.
Du fjerner kompetanse for å finne folk som
bare er flinke til bullcrap og verbalt bullcrap.
Men de har jo vært lurere enn som
så.
Fordi man kan jo alltid mistenke at det
er vanskelig å få noen til å forstå
noe de har betalt for ikke å forstå.
Ja.
Men denne LCOE, det er jo ikke en
måte du regner på i noe annet segment
av samfunnet, kanskje bortsett fra jernbane.
Ja.
La oss gjerne gjøre en sånn system breakdown
cost av jernbane.
Jeg vet hvorfor man ikke gjør det.
Men man har klart å innføre denne LCOE
med et eller annet skinn av at dette
er en vitenskapelighet og grensekoster og veldig kompliserte
beregninger og sånn, men LCOE er veldig lav.
Men det er kun, altså det eneste den
forteller, det er noe om kostnadene til produsent.
Ja.
Det er en mangelfull indikator, men man har
like fullt fått det til å bli en
hovedindikator.
Og da har man jo sagt i mange
år at vindkraft er jo noe billigere enn
alt annet.
Men det er jo ikke sant.
Det er jo ikke sant på noen nivå
annet enn ...
Det er ikke sant for noen som setter
opp en vindmølle uten hjelp.
Det er ikke noe mer du skal vite
for å vite at det ikke er lønnsomt.
Altså jeg tror at det er en veldig
enkel måte å se om noe er lønnsomt
på eller ikke.
Og hvis det ikke er lønnsomt, så finnes
det en veldig stor lobbyorganisasjon for å snakke
om hvor lønnsomt det er.
Ja, som har betalt for ikke å forstå.
Ja.
Så vi har altså ...
Vi har en komplett energipolitikk i Norge som
bare er kapret av en helt eksplosivt regnefeil.
Ja.
Du fører ikke regnskapet litt riktig, men da
kommer tallene ut sånn at vi får mer
subsidier til å gjøre akkurat det vi ikke
bør gjøre og som ikke gavner systemet.
Og så er det vi andre som må
betale for det i form av nettleie og
i form av å subsidiere, altså betale for
de subsidiene som går inn.
Og på lang sikt at vi taper rett
og slett konkurransekraft fordi vi driver med sprøyt.
Vi bruker ressursene våre på tull og symbolpolitikk,
og vi bruker det ikke på å bli
mer produktive.
Finnes det jo et annet navn for dette
her?
Korporativisme.
Yes.
Hvor man som et selskap som er god
til å inngynde seg blant myndigheter for penger,
så man tjener penger, men det er skattepenger
man tjener.
Så man kan betale i skatt når man
har et nominelt overskudd fordi man jokser med
regnskapet, og så får man mer tilbake fordi
at det er en skattekompensasjonsordning fra skatteetaten, og
så danser man da rundt denne gullkarven som
egentligheter holder for.
Ja, og så er det spørsmålet hvor mye
er det egentlig?
Hva er nettooverskuddet ditt?
Hva er netto-pengeflytten?
Jeg mistenker at netto-pengeflytten ender opp i
lomma på de som på ingen måte har
gjort seg fortjent i det, fordi de har
ikke tjent pengene på ærlig vis, de har
tjent dem på lobbyvis.
Men det er jo da morsomt, vi snakker
om korporativisme, og det handler jo om, har
Mussolini sa, alt i staten, ingenting utenfor.
Ja.
Så skal du drive med noen, så må
du ha statsstøtte, og du må fylle ut
et søknadsskjema, og så må du få en
godkjenning, og så må det sitte en byråkrat
som er litt med på greiene, og så
får de jobber i selskapet hvis det blir
stort, men det brer seg jo videre enn
som så, fordi at hvis du for eksempel
er professor på NTNU, så kan du få
for eksempel evmidler for å forske på, i
dette tilfellet, kunst.
Det er så lite NTNU.
Altså jeg husker gode gamle NTNU.
NTH.
Ja, men dette var et universitet hvor man
utdannet og skapte teknisk kompetanse, høyteknologisk kompetanse, forsket
på skikkelige ting, og så plutselig så har
NTNU delt seg, funderer seg en del ting
som foregår der, som er dritfornuftige og smarte
og man utvikler ting og sånn, og så
er det dette, og det begynner å bli
alt for mye av dette.
NTNU-professor Nabil Ahmed har mottatt 24 millioner
kroner fra det Europeiske Forskningsrådet for prosjektet SEE
Code, men han er jo da forsker i
kunst.
Han skal bruke kunstnerisk forskning for å etablere
begrepet økosid, altså naturmord, som en internasjonal forbrytelse.
Altså 24 millioner kroner, det er altså så
sprøtt.
Jeg har blitt fortalt mange steder at forskere
bruker alt for mye tid på å skrive
søknader til kontra å forske.
Her føler jeg at han har brukt jævlig
mye tid på å skrive den søknaden, men
han burde aldri klart å skrive en søknad
som gav 24 millioner.
Han burde fått 24,50 av en bygg.
Dette er jo tull.
Ja, visst faen er det tull.
Det er ingen ting i dette som er
nysgjerrighetsstrevet eller kunnskapsstrevet.
Det er jo bare politisk aktivisme, og det
finansieres av skattebetaleren i dette tilfellet i Europa.
Men jeg mener, det er ikke forskning når
du begynner med konklusjon.
Nei.
Hvor mye mer åpenbart får du gjort noe?
Dette er statlig finansiert bullshitproduksjon, som tulleforskere lager
tulleprosjekter for å forske på tulleting for å
komme frem til konklusjoner vi har bestemt oss
for på forhånd.
Før hadde man en viss anstendighet til når
man gjorde forskning, ikke skrive hva målet var
rett ut.
Man skrev at vi skal forske på dette
ved å bruke disse og disse verktøyene, så
skal vi se hva vi kommer frem til.
Hvis du skjønte å lese mellom linjene, så
var det på et eller annet nivå mulig
å skjønne hva konklusjonen ble, hvis du går
noen år tilbake.
Nå starter man bare med å si rett
ut.
Dette er konklusjonen.
Vi skal ha et prosjekt som skal finne
forskningen som kan underbygge den.
Det er parodisk.
Det har ingenting med forskning å gjøre.
Med forskning har du en hypotese om noe,
og så prøver du å falsifisere den hypotesen.
Når du har gjort det fra mange sider
mange ganger, og ikke klart det, da er
det en teori.
Heldigvis har vi lurende å kluttre, så de
vet sånne ting.
Her starter man ikke.
Man starter med teorien, eller fasit med to
streker under.
Dette er det vi skal frem til.
Da får du produsert bullshit, og da kommer
brandolini til anvendelse.
Koster ti ganger mer å motbevise bullshit enn
å lagre.
Hvis det koster ti ganger mer enn dette,
så er det altså 240 millioner.
Vi trenger 240 millioner til å avskilte denne
kunstneren.
Fordelen er jo at det faktisk har dukket
opp litt i media.
Selv noen der synes at dette ble litt
i overgang.
Fordi det er så sprøtt.
Selv norske journalister lukter råte her.
Men sånn er det.
Jeg tror det er vel ikke stort mer
å si om den saken.
Det er bare sprøtt.
For de av oss som gidder, prøver å
tale imot sånne emosjonelle og kunstbaserte argumenter for
å få endret internasjonale lov og rett.
Jeg har en konklusjon her.
Vi har snakket litt hyggelig om Senterpartiets Borten
Mo, som klarte å halvere kostnadene til å
bygge nytt NTNU-bygg.
Men når dette her kommer på banen, så
må vi nok rett og slett si til
Borten Mo at dette her kuttet du ikke
hardt nok.
Nei, og dette er jo EU-midler.
Så det er jo egentlig ikke vi som
betaler for det.
Nei, men de har jo ansatt denne figuren
i utgangslunnet.
Du skal huske på at han er jo
en ansatt forsker ved NTNU, professor fra Føra.
Når de kan lønne, så har de for
mye penger.
Ja, det er utrolig frustrerende.
Men nå er det juleferie på oss.
Ja, nå er det først julepils.
Det er det.
Rett ut på julepils.
Og så tror jeg vi skal nøye oss
med å ønske alle god jul og god
romjul, og så blir det litt lengre mellom
episodene frem til nyttår.
Og da tror jeg vi faktisk kan si
godt nyttår til dere, for dette er det
siste vi kommer til å si på mikrofonen
på denne siden av nyttår.
Det er helt riktig.
Godt nyttår.
En fortreffelig jul.
God dag.
Takk for at du hørte på Sidelinja podcast.
Snakk gjerne om oss.
Lik, del og anbefale oss i podcast-appen
din, eller delta i kommentarfeltet på YouTube.
Har du ris eller ros, kritikk, forslag, spørsmål
eller noe annet, så finner du all kontaktinfo
på sidlinja.transistor.fm