Velkommen til Sidelinja, podkasten for politisk hjemløse.
For folk som ikke skal i kjøkken i
dag.
Og for folk som fikk, eller de som
ikke fikk en svær, tung, gul bok vidt
i lange på hårene i dag.
Rundt bor i dag en frustrert Tronders Ørnsen,
en bokelsker Arne Eidshagen og meg selv Vegard
Nødnes.
Hvis noen skulle lure, så var Arne så
hyggelig at han kom og klasket stortingsproposasjon nummer
én i fanger på hver av oss i
dag.
Altså, forslag til statsbudsjett.
Da hadde vi bomberert den til neste gang,
ikke sant?
Det er tanken.
Vi skjønte at det skulle bli litt, det
blir økonomifokus i dag, ja.
Jajamen.
Men vet du hva, jeg tenkte vi kunne
begynne med, jeg begynte å spørre deg om
kirken, men da jeg ikke var på vei
til kirken i dag, men derimot på vei
til padden, så satt jeg opp på bussen
her på vei til Torshav Trofabrikk.
Og så dumpet jeg en aktivistdame nede ved
siden av meg.
Det var en tydelig gammel raddis, ikke sant?
Jeg var en godt voksen dame, palestinersk serf,
og han hadde kvene-merker på seg.
Han tappet alt!
Og så delte du til et løpested, hvor
det stod stoppsalg av gamle munk.
Og så dere vet, munk-museet, det gode
gamle, det er jo noe brukt der nå,
men ikke så mye, så kommunen har jo
tenkt å selge den bygningen.
Og jeg må jo si at jeg synes
jo egentlig at det er en himmelig god
idé.
Det her byrådet som har virket som et
supperråd ganske lenge, de har gjort et par
bra ting det her i det siste, for
eksempel.
Gå inn for å selge unna ditt eiendom,
altså kirkeristen, den her polerblokken på Tøyen som
er sånn tom i 12 år, for eksempel.
Hagegata, ja.
Men også gamle munk.
Og så begynte jeg å snakke med en
dame der, så hun sa at ja, nei,
vi har jo ikke imot å selge gamle
munk, fordi at ja, det holdt jo til
med ungdomssøkerinsersjoner der, og hvor skulle de gjøre
seg?
Og så begynte jeg jo litt å snakke
med henne.
Hun gikk en episode på sidelinja på bussen,
rett og slett.
Ok, det er organisasjoner der, betaler ikke de
leie?
Nei, det tror jeg for ingenting å regne.
Ok.
Men i hvert fall da, så var det
sånn at vi falt plutselig en sånn common
ground, eller hva vi skal kalle det.
Så begynte jeg å si at ja, jeg
har jo lært litt der nede i Kristiania,
vet du.
Så nå tenkte vi at vi kunne ta
og lage en folkeaksje, og så kunne vi
kjøpe det en bygning i, og så kunne
folket drive seg.
Og så måtte jeg bare si at ja,
men du vet hva, det synes jeg faktisk
var en himmelig god idé.
Så nå mistenker jeg ikke noe, hvis vi
hadde gått ned i detaljene på denne fasasjonen.
La oss ikke gjøre det.
La oss bevare harmonien og roen og enighet
og sympatien.
Men vi var skjønt enige at det med
folkeaksjen, det var en god idé.
Ja, men sannsynligvis så tenker hun at det
folk skal ikke betale for den folkeaksjen selv,
det kan noen andre gjøre.
Nei, jeg regner med at det er noen
detaljer her som vi nok hadde lugget litt,
ja.
Ok, bare sånn, noen som vet hva utroppsprisen
på et gammelt munkmusei er da?
Du, nei, det har jeg ikke fått, nei.
Over 100 kroner.
Ja, altså du vet jo aldri helt hva
det offentlige selger ting for, det har jo
ikke jeg.
Nei, det er sant.
De har jo solgt eiendommer for den kronen
og sånt.
Nei, jeg vet ikke, altså.
Men det er jo alltid farlig, Arne, når
du har tenkt å snakke om statsbudsjett, men
du begynner med en anekdote, og så fanger
det.
Ja, ja, ja.
Så nå kjenner jeg jo at det ble
litt relevant å snakke om aktivisme.
Ja, ikke sant?
Fordi, altså, vi har jo alle sett Greta
Thunbergs transformasjon fra klimaaktivist til gasa seiler.
Ja.
Og det virker som det er mer mennesketypen
enn saken, om jeg tør være litt freide
å gå inn i andre menneskers psykologi her.
Fordi hvis du, alle har jo, eller alle,
det er kanskje å ta i, men han
koppreitet han, som alltid stod på Karl O
'Hanus, alltid de der neite atomvåpen-greiene.
Ja, det husker jeg.
Det var et godt utvalg av ting du
kunne være aktivist på, basert på hans.
Det var virkelig mye rart, ja.
Jeg tror han hadde en vogn full, og
ingen av de bettelsene var like.
Ja, og det er liksom, du snakker om
da, som jo åpenbart hadde fornuftige ting for
seg med folkeaktser og sånn.
Jeg kan jo tenke meg at hun hadde
stått og holdt henne rundt Ullevold sykehus på
et eller annet tidspunkt også.
Det er ikke helt umulig.
Jeg tror denne tanken om at det handler
mer om fellesskap og personlighetstype, det tror jeg
har, jeg tror ikke det er så kjempekontroversielt
engang.
Neimen.
Nei, og jeg vet ikke, jeg har jo
videreformidlet at jeg har vært på en demonstrasjon
i min tid, og det var den siste.
Ja, det var ikke noe som ble sånn,
går noe ønskende om i antakelse.
Nei, det er noe sånn der kollektivistisk gruppe
-aktig, ubehagelig over det.
Jeg må bare til litt tilbake til dette,
for jeg begynner jo å søke selvfølgelig, kan
en eller annen AI hjelpe meg her.
Det er ingen, det er ikke noen pris,
Oslo kommun har ikke liksom fastsatt hva dette
koster, men byggekostnaden, når det stod nytt, ferdig
i 1960, var 6,5 millioner.
Ja, ja, så hvis du, det blir jo
litt av en semi-bådag da.
Ja.
Har du noen sånne røff-tommelfingregel på inflasjonen
over tid?
Det er så vanskelig med sånne kontinuerlige vekststrater,
sånn at det, der tror jeg vi måtte
ha tatt en pause.
Men, ja, la oss ta en pause.
Jepp, så hvis vi justerer for inflasjonen da,
da gjør vi ikke noe med ekonomisk vekst
eller noe sånt, så må vi omtrent gange
med 15, litt under 15, og det tallet
som har dukket opp hos meg, det er
at det er verdt, jeg har mitt tallet
siden 93 mil, men la oss si at
det er verdt, 16,5 mil 1960 er
det samme som 100 mil i dag.
Ja, men jeg fikk 80 ut fra grokket.
Ja, og så gjorde jeg et litt annet
spørsmål, også i grokk, og det var å
basere deg på prisvekst-eiendom.
Og da fikk jeg 1,12 milliarder, hvilket
jeg tenker er noe Oslo-budsjettet trenger, svårt.
Og da foreslår jeg heller at aktivisten går
ut og samler inn, jeg vet ikke, hvor
mye trenger du i egen kapital da, 100
millioner, og så har du leieintekter.
Ja.
Og du velger selv hvor mye av de
overskuddet du har lyst til å bruke på
det du til gratis husleier for ungdoms-
og ungdomsasjoner og så videre.
Så jeg vet ikke hvor realistisk det var
med denne folkeauksjonen, men at du overlater til
civilsamfunnet og leverer kulturtjenester, kjempegreit.
Ja, eller bare drifter bygget og gjør hva
de vil med det.
Men, nei, hva skal man si, du var
inne på så vitt, Arne, at byggekostnader ikke
var så høye før.
Nei, det stemmer.
Og ikke sant, sånn 6 millioner høres veldig
litt ut, men 80-90 millioner høres også
ganske litt ut for noe annet enn et
bolighus i dag.
Ja, altså, det er jo ulike grunner til
at det er sånn, ikke sant?
Og det har jo litt å gjøre med…
Staten og reguleringer.
Ja, det er det lette svaret, at det
har å gjøre med at det er mye
reguleringer.
Så er det jo klart det at du
har hatt…
Nei, vet du hva, la oss la en
vanskelig historie, for det har jo skjedd noe,
ikke sant?
Hele økonomien har jo opplevd en produktivitetsvekst.
Men så er det mulig at byggnæringen har
ikke hatt så stor produktivitetsvekst som alt annet,
som betyr at lønnskostnadene har økt relativt sett
der.
Det har blitt mye dyrere per hus å
ansette noen for å bygge det.
Men samtidig, når vi hadde stor produktivitetsvekst, så
ble jo lønnskostnadene holdt i en lang periode,
fordi det haglet jo inn.
Med Stavre Pere som skulle jobbe som håndverker
i Norge til halvpris, og så synes jo
ikke det offentlige, det har det særlig gøy
til å gjøre lenger.
Det offentlige ble ikke plaget av det, men
fagforbund ble veldig plaget av det, så de
fikk allmenn gjort noen tarifer og sånt, men
lønnsnivået fram til for få år siden, innen
bygg og handlegg, var ganske lave.
Du hadde fagbrev som tømrer der, og så
tjente du det samme som en ufaglært som
satt seg i kassa på Kiwi som var
25 år gammel.
Så det var ikke noe …
Der har lønnsveksten blitt holdt igjen fram til
…
Nå tror jeg den er vesentlig større.
Ja, helt sikkert.
Og det har jo mye å gjøre med
reguleringer i arbeidsmarkedet.
Du har jo dette med forbuddet mot deltid,
og så har jo polakene flyttet hjem der
med.
Ja, de syns at norsk økonomi ble så
kjipt når norsk krona etter hvert datt mer
og mer og mer, og polsk økonomi vokste
mer og mer.
Så de har sånn, nei, vet du hva,
jeg lever bedre med en fulltidsjobb hjemme enn
det jeg gjør her, for her er jo
alt så dyrt i tillegg.
Så de beiler det ut.
Det kan jeg jo skjønne, og det er
ikke bare polakene som gjør det, det er
jo litt dauere og så videre også.
Det har vært veldig mange av de også.
Jeg spurte Grokk om noe annet på sparket
her, sånn som vi var inne på det.
Hva var snittlønnen i Norge i 1960?
Har du noen intusjon på det?
Per år?
Ja.
Nei, 5-6 000?
3-4 000 kroner.
7 200 kroner.
Det er bedre.
Jeg føler ikke at jeg var så langt
unna en gang da.
Nei, nei.
Så var det 120x, så prisveksten er 15x,
og lønnsutviklingen er 120x.
Ja.
Det støtter jo din historiefortelling her.
Vi skal snakke litt mer om produktivitet litt
senere.
Da må jo produktivitetsveksten ha vært veldig høy
hvis lønnsveksten kan gå så mye opp, og
fremdeles er det bare 15x.
Ja, altså reallønningene har gått opp vanvittig, og
det stemmer jo med våre egne livsløp for
den del.
Jeg husker jo på 80-tallet da jeg
var barn at det var mye trangere.
Og det var mye trangere i en helt
vanlig middelklassefamilie som min var.
Altså det å ta en drosje eller gå
på restaurant var mulig, men jeg føltes helt
unna det.
Jeg tror ikke folk får med seg den
velstandsveksten og klarer å huske den, rett og
slett.
Du skal ikke være så veldig mye yngre
enn oss før du ikke har noe forhold
til den velstandsveksten som faktisk har foregått rundt
deg.
Nei, stemmer det.
For oss, ja.
Jeg husker jo at vi ikke var akkurat
det rike, selv om vi bodde i den
dyreste støkken i nabolaget.
Men det var en far som drev som
myrir og en mor som stort sett tok
på seg å jobbe som vaskehjelp.
Men likevel så blir jo, velstandsnivået har jo
allikevel gått drastisk opp.
Ja, det er mulig det bare er at
man er påvirket av sitt eget liv og
hvordan ting så ut fra det perspektivet, men
det føles liksom som fra 90-tallet, 2000,
et eller annet sted der, så har vi
på en måte bare vært rike.
Jeg har en mistanke om hvorfor de som
er vesentlig yngre ikke helt klarer å plassere
det.
Det vil litt ta på å være Konstantin
Keysin igjen.
Han sier noe om det å lære av
historien og få med seg ting, og det
er et element han ikke tar med, som
jeg tror er vesentlig.
For han snakker om at vi lærer ikke
av historien, vi lærer av våre foreldre og
av våre besteforeldre.
Men det som har skjedd før der igjen,
det har vi veldig lite grunner for å
forholde oss til.
Folk på min alder nå, vi kjenner mye
til 2.
verdenskrig, men bytter å snakke om 1.
så er det liksom, det er for spesielt
interessert, ikke sant?
Vi lærer ikke av historien fra 1.
og 2.
verdenskrig, men vi kan fremdeles ha noe lærdom
med fra andre.
Og så er de som er yngre nå,
de har liksom ikke noen sånn voldsom forhold
til 2.
verdenskrig, for de har ikke vokst opp med
noen i hus som kunne fortelle dem om
det, ikke sant?
Men jeg tror også at hvis du tar
unge i dag, så snakker ikke de så
mye med besteforeldrenes innringer, så de får enda
mindre, eller enda kortere perspektiv, historisk, enn det
vi gjorde 25 år siden, eller 30 år
siden.
Ja, og inputten deres er så kort også,
altså de leser veldig lite, og det de
ser på TikTok, eller hvordan de ser ting,
det er veldig sånn snap, snap, snap, snap.
Ungdommen nå til dags, altså.
Det er noe med det.
Men jeg tar poenget ditt så mye.
Men vet du hva?
Nå skal jeg gi dere et anekdotisk eksempel
fra i dag, dette og dette også, på
ungdommen nå til dags, så at de ikke
skjønner at det er med verdien av tingene.
Og sånn, som dere sikkert kan tenke dere,
jeg er jo ikke en fyr som er
veldig hard på å si nei, da.
Vi har sett deg i interaksjonen med din
datter, og det kan vi bekrefte.
Hun får det som hun vil.
Men i dag måtte jeg sette foten ned,
og det var sånn at hun kom og
sa, kan jeg få 400 kroner til å
bestille fra Lost Tacos?
Og så sier jeg, nei, bestiller ikke mat
og frokost fra Lost Tacos.
Det er sånn, det går ikke.
Det er sånn limit.
Det skjer kun hvis far er skikkelig fyllersjuk.
Han og far får lov til å spille
inn mer podcast og drikke mer når han
gjør det.
Ja, det er sant.
Det er litt bestikkelse ute og går av
og til.
Det må innrømmes.
Men dette her minner meg, forresten, hvis vi
snakker om denne typen, og så litt i
samme problemkomplekse her.
Jeg var akkurat på Universitetet i Oslo's økonomikonferanse
i forbindelse med statsbudsjetten.
Og der var det en sånn kars, en
sånn førsta mann i Venstres, fra Universitetet i
Oslo, en kars som heter Martin Holm, og
han tok for seg å spørre litt sånn,
hvorfor har vi så stor offentlig sektor i
Norge?
Og så mente han at han skulle kunne
lage en bra forklaring på akkurat det der.
Og det han tok i utgangspunktet, som en
sånn forklaring, det var noe som han kalte
for Baumol-effekten.
Er det noen som har hørt om den
før?
Nei, den må du forklare.
Yes.
Det har litt å gjøre med at i
en del produksjoner i økonomien, det er ikke
så lett å ha produktivitetsvekst der.
Altså, i Norge kjenner vi jo mye den
der varmehender-type diskusjonen, men vår venn her,
Holm, han brukte et annet eksempel, som jeg
tror er ganske vanlig i økonomisk litteratur å
bruke.
Han sier at, la oss tenk deg et
sånt barokka-ensemble, spiller barokke musikk, og så
sier han at, for å holde en sånn
konsert, så trenger du liksom den samme type
arbeidsinnsats som for 200 år siden.
Men sånn at du har ikke hatt noen
produktivitetsvekst.
Men lønnene har jo gått opp 40 ganger,
eller whatever.
Og det er bare Baumol-effekten.
Så å si at konsekvensene er her, det
er det at, hvis du skal ha en
offentlig og privat sektor, så burde du passe
på at det som skjer i offentlig sektor,
det er de tingene som ikke har potensial
for produktivitetsvekst.
Og så er det de tingene som, som
du kanskje vil ha underproduksjon av, enda mer
i privat sektor.
Og så sier han, ja, vi kan forresten
diskutere den Baumol-effekten litt.
Du kan jo også reise spørsmål, liksom sånn
at, ok, vel, vel, vel, så må du
jo ha det samme orkestret, og spille den
samme type instrumenter og sånne ting.
Men det er jo ikke nødvendigvis slik da
likevel.
Jeg har litt lyst til å bare sparke
han ned akkurat nå.
Fordi jeg har vært innom en eller annen
konsertring, og for det første, jeg mistenker at
konserter i dag er ganske mye større enn
konserter i 1950.
Ja.
Altså, For eksempel på grunn av lydanlegg, ikke
sant?
Ja, ja.
Men samtidig så bruker man jo ganske mye
teknisk utsikt, som gjør det veldig mye lettere
å rigge opp, ikke sant?
Ja.
Du kan plutselig bygge en konsertscene over et
kjempeanlegg, og du bygger dette klart på tre
dager, og kan spille for hundre tusen mennesker.
Det kunne du ikke i 1950.
Og du kan spille musikken enten på...
Ja, fordi det er det åpenbare poenget.
At for 200 år siden så skulle du
oppleve musikk, så måtte det spilles live.
Ja, eller du kan kringkaste den, ikke sant?
Ja, du kan kringkaste, du kan ta det
opp, du kan spille det på nytt.
Så produktivitetsbiten av det er jo like stor
som for alle andre ting.
Det er bare at det er litt på
samme måte som at noen fortsatt rir.
Ikke fordi de må, men fordi de vil.
Så greia er litt sånn, ja, det er
jo litt sånn, fordi de faktisk syns det
er gøy å spille på rockmusikk, det er
klart.
Man må ikke glemme det at de som
spiller konserter, altså store band, de gjør det,
for det er det de lever av.
Det er jo merch, et cetera.
Fordi du tjener jo ikke penger på å
spille inn plater lenger.
Det er null inntekt.
Jeg tror, var det 50 Centa som var
ute og sa, nei, han hadde fått noen
tre måneders utbetaling fra Spotify og fått 150
dollar, eller noe sånt.
Dette går ikke.
Dette går ikke an å drive.
Det jeg lever av er konserter og å
selge merch, og å selge alt som er
rundt, da.
Jeg vet ikke, jeg er sikker på meg,
jeg syns det er så uryggmulig heller, ja.
Men det er en spørsmål og en spak.
Ja, altså, greia er at Spotify, de har
jo ikke tjent penger så de kunne betale
ut noe mer, ikke sant?
Og så er spørsmålet å begynne, når Spotify
begynner å tjene mer penger nå, så mistenker
jeg at artistene igjen kommer til å begynne
å kreve mer betalt for å få sin
musikk spilt av på Spotify.
Men, nå skal dere høre, så det her
eksempelet, som forklarer Baumol-effekten, det kan du
hule ut litt, men du må innrømme at
det er noe der, da.
Det er noe at det er lettere å
ha en annen produksjon, for eksempel, å lage
datamaskiner, for eksempel.
Det kan du lettere se for deg til
teknologisk utvikling gjøre.
Ja, eller dataprogrammer.
Jeg mener med AI nå, så er det
jo nesten så de lager seg selv.
Men, apropos det, du snakket om varme hender,
ikke sant?
Ja.
Man snakker om at vi kommer til å
trenge så mye mer sykepleiere, og bla, bla,
bla.
Men, hvor mange år tror dere at det
er før det kjøres sånne små ...
Altså, jeg har alltid kalt det roboter.
Jeg har sett for meg en litt avansert
utgave av R2D2, men Musk lager jo noen
som er vesentlig mer avanserte, som er rundt
å gjøre enkle og greie oppgaver som man
ikke trenger mennesker til på et sykehus.
Deler ut medisiner, og så videre.
Og så kan de som jobber der faktisk
ta seg tid til å stelle pasientene med
andre ting.
Ja, det kommer helt sikkert til å skje.
Det er vel stellebiten der som er de
...
Ja, altså, jeg tror ...
...
videreførte varmehendene, kanskje?
Ja, altså, jeg ser for meg, mye stell
kan gjøres av en sånn robot, og sikkert
være mer komfortabelt enn ...
Altså, jeg er ikke så glad for å
bli tørka her, av Olga på 67 jeg,
liksom.
Nei, det kunne heller vært gjort av en
robot, det er helt enkelt.
Jeg synes også, jeg vil gjerne bytte ut
Olga og kåre med en robot, for det
er akkurat sånne ting.
Men ikke bare det, som vi har hørt
inne på på poddene før, så er det
kutt hvis potensial bare i reguleringer av det
arbeidet, og for å effektivisere den typen varmehendeproduksjoner.
I fremtiden skal vi leve av å deregulere.
Ja, det tror jeg faktisk er.
Det er det mulig å leve av, faktisk.
Det er den nye oljen, ja.
Ja, i den generasjonen eller noe sånt, så
tror jeg vi kan komme langt på det.
Ja, altså, det var podden slagård, jeg synes
deregulering er den nye oljen.
Og Lothbar har lyst til å se for
seg hva sykepleierforbundet sier den dagen man plutselig
tillater sånne roboter og taver det 30 prosent
av jobben deres.
Hvor de da i 50 år har klaget
på at denne jobben er så tung og
hard, og folk slutter, og dette går ikke,
for jobben er helt forferdelig.
Og så plutselig trenger vi ikke 30 prosent
av det, da mistenker jeg at det kommer
til å komme noen protester.
Men det bringer jo opp anledningen til å
minne om noe.
Fordi vi skal jo bidra til Nanny State
Index.
Det er sant, det skal vi.
Og vi har jo lyttere, som kanskje ser
et eller annet ut i verden der, som
fortjener å nevnes, eller hederlig omtale, i Nanny
State Index.
Så hvis du har noe som burde tas
med i vurderingen, fordi Norge falt jo ut
av rankingen etter å ha ledet i åresvis.
Det er sant.
Norge var på topp i Nanny State Indexen
i mange, mange år, som det mest forminderske
landet i Europa.
Men så ble det tatt igjen av Tyrkia,
før Norge falt ut av indexen.
Jeg er litt usikker på hvem det var
som leverte input data der.
Nettopp.
Men nå, til neste index, så er det
rett og slett vi som skal levere input
data der.
Det er det.
Og da trenger vi Birgdalen.
Da synes jeg du er så god på
at du deler ut mailadresser, Vegard.
Du husker alltid hva de er.
Hvor sender man det da?
Du finner all kontaktinformasjonen på sidelinja.transistor.fm
Men e-postadressen er vel sidelinja.pm.me
Ja.
Men sjekk på siden, så finner du riktig
adress uansett.
Men send oss en e-post om tid,
eller andre ting.
Her kan dere komme på noen sånne Nanny
State greier.
Bare send oss det, så skal vi få
satt det sammen og få puttet det over.
Vi skal ta tilbake den førsteplassen, skal vi
ikke det?
I Norge har vi en tradisjon for å
være best på sånne konkurranser.
Alle best.
Typisk norsk å være best.
Men tilbake til vår venn Hånd fra Universitetet
i Oslo.
Han skal jo forklare hvorfor vi har så
stor offentlig sektor.
Og da sier han at ja, dette skyldes
denne men, så sier han, hvorfor er det
sånn?
Hva kunne vi gjort for å gjøre det
annerledes?
Så sier han, ja vi kunne jo privatisert
offentlig sektor.
Og Arne bryter ut i sånn spontanapplaus.
Hurra!
Ja!
Så, ja, men så sier han, det går
jo ikke, for offentlig sektor den består jo
da av ting med lav produktivitetsvekst som man
ikke kan betale for høye lønninger eller ting
som man ikke ville fått produsert i privat
sektor.
Så det går jo ikke.
Så, jeg mener vår mann da.
Jeg tror, jeg skal gi det kontekst med
en gang.
Også økonomimiljøet på Universitetet i Oslo er nok
kjent som å være litt sosialdemokratisk.
No shit!
Jeg har et annet spørsmål til, Amal.
It's the obvious one.
Hvorfor er andelen av BNP i Norge så
mye, mye høyere enn i Danmark og Sverige
for eksempel?
Hvis dette her bare er naturlige effekter, hvorfor
rammes ikke de andre landene av det?
Vet du hva, vi skal faktisk komme til
konklusjonen.
Men så sier jeg noe annet, og dette
synes jeg at det treffer denne podden litt.
Ja, men du kunne jo kuttet offentlig forbruk,
da.
For eksempel så kunne det jo, som vi
har tatt ordet for her, du kunne hatt
en handlingsregel som begrenser hvor mye penger du
bruker av bestandsbudsjettet.
Men det går jo ikke, for da får
du jo mindre av de så offentlige godene
som du vil ha.
Så det er bare absurd.
Man skjønner litt hvordan pølser blir som de
blir.
Men det jeg spør deg da, ok, men
de får jo like mye i Sverige og
Danmark.
Det er ikke så at de får andelsmessig,
det er ikke i forhold til gjennomsnittslønnen i
Norge eller mye det andre.
Så er det ikke sånn at sosialhjelp i
Sverige og Danmark er halvparten av det som
er i Norge.
De får like mange sykehussenger da, ikke sant?
Men så kommer jeg med et par plusstinger.
Ting som du faktisk kan gjøre.
Selv om jeg har en liten advarsel her,
disse poengene er jo ikke så sterke.
Det eneste man ser er at du kan
ha produktivitetsvekst i offentlig sektor.
Hvis man vet hva det er, som man
sier.
Det er ikke noen måte å måle det
på.
Nei, det er det.
Men det er også sånn at du i
utgangspunktet har puttet ting der som ikke har
noe potensial for produktivitetsvekst.
Så blir de sånn, ja, kjør, kjør, men
det er ikke noe særlig å hente det.
Og så sier han at du kan ha
økt satsning på utdanning.
Og det var et litt rart poeng da,
men jeg skal forklare hva han mente.
– Ja, det var rart i kontekstet det
han sier i hvert fall.
– Ja, han sa som så at det
er sånn at veldig mye av produksjonen i
offentlig sektor den er sånn utdannelsesintensivt.
Så hvis du bare utdanner nok folk så
kommer lønnsveksten til å være lavere for akademikere.
– Jeg vet det.
– Ja, altså, lønnsveksten blir lavere for akademikere,
men den blir høyere i snitt for befolkningen
da.
– Det er sånn.
– På den andre siden så er jeg
litt usikker.
Fordi jeg lurer på om på et eller
annet tidspunkt så kommer vi til å få
en ny kryssing hvor praktiske yrker går forbi
sånn gjennomsnittlig akademikerlønn i lønn.
– Ja, det burde gjøre det.
Det er jo den riktige markedsmekanismen.
– Jeg tenker som så, du får så
mye AI som kommer til å ta over
og gjøre så mye akademikerjobb, ikke sant, og
du trenger ikke mer enn en fjerde del
av de akademikerne over tid.
Men det er veldig lenge til anleggskartneren og
flysleggeren og alt dette her faktisk, at det
kommer inn en robot og gjør det, det
tror jeg tar litt lengre tid.
– Og fristen å være litt frekk med
vår venn Holm her også, å si at
det er ikke alle akademikerne som er like
imponerende og avrundet i...
– Det er sant.
Jeg føler at han bare, jeg tenkte ikke
over at han var akademiker, jeg tenkte bare
at dette er en fyr som kommer med
påstander som jeg som en enkel fyr som
kjører lastebil.
– Å nei.
Du har utfordret den første av manuens system.
– Det er et eller annet prinsippet, det
er ikke mulig å effektivisere disse sektorerne, ikke
sant?
Selve det grunnprinsippet, kan du forklare hvorfor det
ikke er mulig?
Eller er det fordi at du ikke klarer
selv å se innovasjonen, fordi du ikke er
en innovatør selv?
– Ja, det er jo et betymelig spørsmål.
Og nå skal jeg bare gjengje konklusjonen fra
vår venn Holm.
Han sier at grunnen til at vi har
så høy offentlig sektor i Norge, det er
for det første at vi er så rike,
og dernest at vi er så produktive i
privatsektor, og derfor så må vi ha en
enda større offentlig sektor.
– Da har vi råd til den.
– Vi har råd til den, ja.
– Det føles ikke så veldig logisk at
man i privatsektor da har høyere lønn enn
i offentlig sektor.
Det er mye tydelig på at det mangler
en markedsmekanisme for å regulere lønnsvekst i offentlig
sektor.
– Det er vel et gjennomgående problem med
offentlig sektor.
Vi mangler en markedsmekanisme.
– Ja, og der kan man jo spille
inn faktisk at en del av den der
organiseringen av offentlig sektor inn i rare offentlige
AS'er og helseforetak, hvor du liksom pulveriserer
litt sånn ansvarsbyten av ting, og det var
jo en sak nå nylig på helseforetakene, at
noen som, en eller annen vis, begynte å
telle folk med millionlønnen, ikke sant?
Og det blir jo ganske mange litt jamført
diskusjoner om millionlønnen fra før, at det er
liksom ikke så million som det pleide å
være, men det er klart det at helseforetakene
får drive, i hvert fall sånn driftsmessig som
et AS da, gjør jo at du presser
opp en del lønninger, og du får en
friere lønnstand enn du får i offentlig sektor
for øvrig.
Det er ikke noe sånn statsregulativ som sier
at det skal være slik, eller sånn.
Men du vet jo, de her ordningene hvor
man liksom forsøker å lage markedsmekanisme i det
offentlige, det er mye sånn der fiksere med
gaffateip, ikke sant?
Kanskje engler det litt sammen, men av og
til gjør det ikke heller.
Ja, stort sett hele tiden.
En av de tingene som jeg tenker er
litt sånn avslørende for offentlig sektor, det er
jo vi har jo en del sånne private
helseforetak, helt private, og lønnsnivåene der er jo
for sykepleiere og så videre, det er lavere
enn det offentlige.
Men de har mye bedre arbeidsforhold, så de
synes det er mye triveligere å jobbe der
likevel.
Ja, og så tror jeg ikke det er
et helt entydig bilde, altså.
Jeg har mange anekdoter på folk som går
fra omsorg i kommunen, til sånn vikarbyrå og
dobler lønnene si.
Jeg tenkte jeg er helseforetak mot helseforetak.
Ja, det tror jeg er forskjellige situasjoner.
Ja, og hvis du jobber i aller hele,
selv om du jobber i ja, jeg husker
ikke hemmene på alle disse som lager plastikkpupper,
som Mimir her så sinner på.
Antipuppe Mimir.
Men vet du hva?
Også siden vi var inne på dette med
å lage mekanismer, eller kanskje ikke lage mekanismer,
det var en annen dame som var på
dette statsbudsjettsseminaret fra økonomiinstituttet fra Universitetet i Oslo.
Det var en postdok som heter Kathenka Holtzmark.
Hun var...
Hun har jeg hørt om.
Jeg har ikke det, eller jeg kobler i
hvert fall ikke det.
Men hun diskuterte litt sånn hva er feil
med Norgesprisordningen?
Ja, for å gi seg selv en enkel
oppgave.
Det var en litt enkel oppgave, så det
er egentlig ganske fort gjort å gjenfortelle.
Skal vi bare poengtere hva som har kommet
for dagen?
Fordi nå har jo ESA sett på dette
og sånt.
Jeg tror ikke sikkert at Norgespris er lovlig.
Det stemmer.
Det var veldig flaks for Arbeiderpartiet at de
kom til å lansere dette her så tett
på valget at ESA ikke fikk sett på
det før etter valget.
Det er jo veldig flaks for Arbeiderpartiet i
sin del.
Det er utrolig, altså.
Hvordan det kunne skje.
Gullhår i ræva.
Ja, det er kjempeflaks.
Så jeg er ikke i måte på hvor
flaks de har.
Bare for å ta argumentene, for det er
jo sånn som man ikke nødvendigvis tenker på
samlet.
Men det er jo den biten at det
er en overføring fra folk som har mest
fra før, og så typisk mot gode, gamle
Arbeiderpartierslagere.
Den nøyaktige argumentet Støre brukte mot ordninger med
fast pris.
Ikke sant?
Med god grunn.
Selv Støre har et innimellom.
Ja, og så har du den ordningen med
at det var ikke noe incitament til å
spare på strømmen.
Hun har jo selv hatt en strømmelader til
bilen, og den pleide å fungere sånn at
den prøvde å lade når svømbristen var lav.
Men det er ikke det incitamentet det er
nå, liksom.
Nei, nei, nå er det ...
Jeg håper litt at det plutselig skal bli
tung utkobling på det nettet, for vi går
tungt for effekter til vinteren.
Fordi ...
Greia er at de har laget en sånn
unntaksregel for dette, som sier at, nei, hvis
det blir behov, så bortfaller Norgesprisen.
Det vil si at i det ...
Vi mangler markedet.
Så skruer vi på markedet, for ellers kommer
dette til å gå galt.
Så det blir sånn, enten så får folk
i Varslegen som sier, Norgesprisen den gjelder ikke
nå de neste dagene, for etterspørsene er så
høye at hvis vi ikke gjør dette, så
kommer strømnet til å falle ut, eller så
må de dra i bryterne og skrue av
noen her og der på rundgang rundt de
presset områdene, og begge deler kommer uansett til
å en, reflektere hva denne Norgesprisløsningen er, og
to, det kommer til å bli veldig stor
misnøye.
Og vi kommer til å si, sitte her
og si, told you so.
Du må innrømme at jeg ser for meg
et bilde av en sånn gjengs arbeiderparti, velger
som litt sånn betuttet ser opp, men jeg
har jo valglefter på dette.
Jeg har jo valglefter på det.
Og arbeiderpartiet holder det over, ikke sant?
Ja, det står jeg på en plakat her
om dagen.
Ja, de er veldig oppå den hver en
stund.
Skal vi bare pointere det åpenbare, for det
kan jo hende at det er noen som
ikke er fastlittere som kommer inn her, sånn,
de som styrer samfunnet vårt er barn.
Altså, det er liksom, det er så tåplig
og dumt og arbitrært og tilfeldig og bekvemt.
Terningkast.
Ja, det er terningkast 0, ikke sant?
Nei, de kaster terning for å se hva
de lander på.
Ja, og illustrert ved den der Norgespris-greia,
som stører liksom, for to år siden var
det en helt horribelt dårlig idé, og da
hadde han rett.
Og så innfører han det, fordi valget holdt
på godt i helvete.
Og så, la oss påpeke den andre siden
av det.
Og det er at, altså, det er lett
og verdt å bruke for å løse et
problem når prisen stiger.
La markedet bygge ut så det blir mer
strøm tilgjengelig, ikke sant?
Eller mer effekt, det er jo det vi
trenger.
Og har vi fått noe mer av det
på noen måten nivå?
Nei, ikke det helt opp.
Vi har faktisk fått mindre, fordi de har
begynt å dytte på det der småkraft.
Ja, altså, alle disse små, dem skulle de
jo innføre med tilbakevirkende kraft, for sikkerhetsskyld.
Der kom jo forslaget ut, og smakk, der
skruddet alle småkraftverkene av produksjonen sin på timen.
Det var sånn, ok, vi skrur av, og
vi stopper alle prosjekter, vi har planlagt remover,
og så videre.
Og så nå er jo det også reversert
da, fordi at de har fått stortingsflertallet mot
seg, og godt av det, liksom, for det
er noe med, ikke at den reglingen de
innførte var dum objektivt sett.
Fordi, skal du først ha grunnrenteskatt, så har
du noe fra første krona.
Men, men, fordi man endrer spillreglene underveis, så
ødelegger man planleggingshorisonten til de som drifter.
Og det kom jo ut umiddelbart, da dette
kom ut på høring, så var det jo
sånne selskapere som bare la ned porteføljene sine.
Fordi vi kan ikke operere med så stor
usikkerhet, så her, nå ble det for mye.
Det er klart, når dere driver butikk her,
og spiller game med tommelball, så er det
klart at det blir jo lite fart i
det.
– Jeg tenker at den naturlige tingen, det
er ikke den du sa, grunnrenteskatt fra null,
men å ha et bunnfradrag som absolutt alle
får.
Sånn at du kan på en måte etablere
inn de små, ikke sant?
– Det er en direkte parallell til det
hun sa, hun holdt smekt, at det åpenbare
alternativet til Norgespis, det er jo, skal du
få til å gi folk penger, så gi
folk cash, da.
Det samme beløpet.
Og det er jo mye bedre politikk.
– En viss podcast har nevnt at det
hadde vært en god idé.
– Jeg hadde den diskusjonen på EX rett
før helgen, var det vel?
Eller om det var i helgen, jeg er
litt usikker, ting har gått litt i ett.
Og da er det sånn at, jeg tipper
at du ikke hadde vært så sint på
den strømregningen din, og dette markedet, hvis du
hadde fått en 15-20 000 kroner utbetalt,
så visste det at ok, jeg kan justere
litt på strømforbruket for å holde det ned,
men samtidig vil jeg få 15-20 000
kroner utbetalt på konto til neste år, for
da blir det god smøring.
Og så var det sånn, ja, men er
du helt idiot?
Det er jo ikke mulig å få gjennom
det.
Har du sett de politikere vi har?
Er det som jeg får til svar, da?
– Det er jo sant.
Og så kan du jo nevne for velkommen
at det var faktisk et valgprogram som det
sto i, og vi gikk til valg på
det forrige gangen vi gikk.
Og ble belønnet med å bli sparket ut
av valgsystemet.
– Og så er det spørsmålet, nå er
det så mye av vår politikk som plutselig
dukker opp hos de andre, så jeg tenker
at i 2028 så er dette temaet.
– Ja, om ikke allerede innført.
– Vi skal snakke om det fremtidig, da,
i hvert fall.
– Ja, men altså dette gir meg i
hvert fall litt lyst å ta en tredjemann,
da, som var på denne konferansen.
– Åh, det er en kar som heter
Gaute Torsvik.
Han er faktisk professor.
Og faktisk er UiO.
Han stilte spørsmålet, er skatten på arbeid for
høy?
– Ja.
– Er det et retorisk spørsmål, Mullegens?
– Det var det.
– Det var et retorisk spørsmål.
Hans konklusjon er nemlig det at for høye
inntekt i Norge så er det på feil
side av laffekurven.
– For den helt useriøse laffekurven må vi
tilføye, ifølge alle på venstre sida.
– Ja, ja, ja, jeg klarte.
Jeg forklarte kone konseptet med laffekurven i dag
morges, da, for jeg sa jeg skulle spille
på det.
– Du testet den ut, og så var
hun enig med deg når du hadde forklart
den?
– Da jeg hadde forklart den, ja, absolutt,
for jeg begynte å spørre hvor stor er
skattingangen i et land hvor du har null
i skattesats?
Så sa hun, ja, det er null.
Det var hun med på.
Så sa jeg, men hva er skattingangen i
et land som har 100% skatte?
Så sa hun, ja, det blir 100%
av inntekten der.
Så sa jeg, nei, det blir det ikke.
– Men inntekten blir null?
– Ja, for du kan ikke leve og
jobbe, så det blir null inni skattingangen.
Og det er det som er poengen med
laffekurven, ikke sant, og som sikkert er kjent
for mange av våre lyttere.
Og saken er jo den at det professor
Torsvik her hevder, da, at marginalskatten for folk
med høy inntekt i Norge, den er sånn
at folk velger å jobbe mindre på grunn
av marginalskatten, og dermed så kunne det faktisk
øke skattingangen til staten ved å senke skattesatsen.
Og det mener jeg å ha modeller på,
og som andre ord, jeg har estimert modeller
som viser at det er sånn, det er
ikke bare konseptuelt, men vi har advertsstudier som
tyder på at det stemmer.
– Skal jeg høre på skatteinsentiver og sånn.
Jeg vet ikke om dere kjenner til hvordan
egnomskatt og inntekt på egnomskatt er, eller på
egnom du eier og leier ut.
Det er et av de dummeste tingene jeg
vet om.
Hvis du oppretter et egnomselskap, og så kjøper
du fem leiligheter, så leier du ut de,
og så ender du opp med noen år
50 prosent skatt på det, før du har
penger i lomma.
Hvis du bare eier det som privatperson, og
putter penger i lomma, da er det 22
prosent.
– Ja, det kan du se.
– Og alle de samme fradragene, alle kostnadene
dine kan du trekke av likevel.
– Ja, og det er jo et av
de store problemene, og det tror jeg er
anerkjent av alle, inklusive Stoltenberg, at det er
et problem med boligbeskattning i Norge.
Det er blitt så skattegunstig å eie eiendom,
at det er veldig mye kapital å finne
veien inn der, for å beskyttes mot skatt.
– Dette tror jeg faktisk til og med
Stoltenberg forstår.
Jeg tror ikke Støre gjør det, men jeg
tror Stoltenberg forstår det, at hvis du gikker
opp den skatten til 55 prosent, og gjør
det en liksom for eiendomsselskapet, da kommer det
til å skje saker og ting med leiemarkedet
i Oslo, for da er det så mange
som skal ut av det, og så er
det så tregg bygging, at ja, du får
folk til å kjøpe de som skal bo
i det, men du kommer til å få
kjempeproblemer med å få nok leieboliger til leiemarkedet,
og så vil prisene gå i taket.
Så det som egentlig trengs, det er å
justere ned skatten for de som driver selskaper.
– Det er jo det som er situasjonen
i Oslo, at skattenivå har gjort det ugunstig
å leie ut boliger, og det brynger oss
dykk i dag.
– Nå er det jo ikke ugunstig, for
nå selger jo disse eiendomsselskapene, de selger jo
boligene rundt i nederlandet, de vil ikke sitte
på det lenger, for da kan de begynne
å ta på penger.
Og jeg har pratet med mye enkle personer,
som har hatt en sekundærbolig som de sitter
og leier, og de bare sier, nei, vet
du hva, jeg må drive og sponse denne
nærligheten med 2-3000 kroner i måneden.
Det er jeg ikke interessert i.
Jeg har en vanlig lønn, og så eier
jeg en sekundærbolig som jeg leier ut.
Hvis jeg må begynne å putte penger inn
i den, så er jeg ikke interessert lenger.
– Men det som samtidig er skummelt, for
jeg ser det som noe mange dritt, at
man må gjøre det likere å være privateier
og bedriftseier, for å si det sånn.
Men problemet er jo selvfølgelig at hvis man
går inn på bedriftssiden av eiendomsmarkedet, og begynner
å gjøre skatteregime der mer gunstig, så blir
jo det da urimelig gunstig i forhold til
andre næringer.
– Og så begynner du å få kapitalflukt
eller en sånn distorsjon av markedet der.
– Nå tenkte jeg at vi reduserer altså
skatt-skatt sånn at det ikke blir en
forskjell der.
Og så må man utjevne formueskatten i forhold
til at det kan ikke være gunstig på
eiendom kontra næring.
– Nå høres det ut som en høyremann
som bare skal utjevne den.
La oss fjerne det.
– Et lite øyeblikk her nå.
Fjerne skatten, det vil selvfølgelig være den sorglart
beste løsningen.
Jeg lurer ikke på det.
Men dere vet hvem som har skapt dette
problemet?
Stortingspartiet.
Det er ikke noe å lure på.
Det er Høyre som skapte dette problemet når
de innførte utbytteskatten.
Fordi før det så var vel dette sånn
litt jevnere.
Så denne utbytteskatten med multiplikasjonsfaktor er jo det
som utgjør problemet her.
Hadde du hatt den 22 prosent skatten eller
28 prosent skatten som det var før uten
dette, så hadde det ikke vært et problem.
Så alle næringsdrivende, dere får smile, takke Høyre
for at de har klart å lage dette
systemet så dumt som det nå er.
Velbekomme.
Takk dem for all del.
Ikke ved å stemme på dem.
Det er uansvarlig.
Nå vet jeg nesten ikke hvilken jeg skal
gripe fatt i alt det jeg morsomt har
snakket om nå.
Men vet du hva, jeg tror jeg skal
fortelle om en annen sak.
Jeg har nødvendigvis vært og besøkt en såkalt
konjunkturinstitutt i Stockholm.
Det høres livlig ut.
Det er ordentlig sånn sosialdemokratisk det også.
Det er vel egentlig Sveriges svar på forskningsavdelingen
i SSB, tenker jeg.
Det kunne jo vært å tenke på om
vi har noe å lære av svenskene.
Det som er artig eller som jeg bet
merke i der borte, det var for det
første at svenskene har jo dobbelt så høy
produktivitetsvekst som det vi har i Norge.
Vel er det gøy å ha et oljefond,
men det er klart at produktivitetsvekst, den vil
jo vakke på seg over tid, sånn at
det er egentlig morsommere å ha produktivitetsvekst enn
oljefond.
Ja, altså, jeg husker sånn løst at Carli
Hagen foreslo å bare selge all oljerettighetene i
Norge for bare en milliard eller ti milliarder
eller noe sånt.
Han har jo beklaget for det og sagt
at det var et dumt forslag.
Jeg tenker at jo mer tiden går, jo
mer tenker jeg at det kanskje var et
bedre forslag enn det jeg kommer å klare
over når det kommer til sånn.
Fordi spørsmålet er hvor verdiene ender opp, ikke
sant?
En ting er å selge det ut, men
da var det heller ikke investert, ikke sant?
Men, sånn som vi har snakket om, oljefondet,
at det var på private hender, altså at
du kunne lage så mye sperret konto, du
kunne gjort alt mulig rart, for liksom å
sikre ting, men i stedet for at alt
går inn i dette ubetenksomme offentlige forebruket, at
du faktisk kommer til et punkt der reell
privatvelstand øker.
Altså, hva er det vi har fått ut
av det, hva?
Jo, vi har et pensjonsfond, det har vi.
Så man begynner vel å få halvveis å
få sikret pensjonene som ikke var føndet.
Men utover det så har vi egentlig, alt
vi har fått ut av det det er
bare en kjempe vekst i offentlig sektor, for
det er liksom, tar du vekk alle oljepengene,
så er vi på nivå per innbygger i
offentlig forebruk med nabelandene våre.
Og da tenker jeg at da har vi
egentlig ikke fått så veldig mye ut av
det.
Det er mulig vi har fått subsidiert noen
elbiler da, som det kan være.
Mye finere teslaer, det er bra.
En annen sak som jeg har blitt merket
det er det at de hadde jo egentlig
et sånt grei vekst der, og så hadde
de greit skatteingang, for eksempel fordi de hadde
lagt merke til det at i en del
innvandrergrupper så var det veldig, så de bidror
veldig, veldig mye til veksten i svensk økonomi.
Og da tenkte jeg sånn, og det de
særlig pekte på, det var indre som jobber
i tech-bransjen.
Og det var sånn, når det kommer noen
sånne ingeniørkulehuer fra Indien opp for å jobbe
i tech, så er det klart de for
det første som gjør, så bidrar jo mot
produktivt, og lønningen deres er ganske høy, så
de betaler jo en god del skatt.
Jeg føler jo at innvandrere i Sverige bidrar
på to ender.
Du har den siden der, og så har
du den kriminalitetssiden som da, nå kom det
et tall, det var noen sånn som 68
.500 mennesker inkludert, som var inne i sånne
klaner, som da var kriminelle.
Det begynner jo å bli en annerledes.
– Det minner jo mistenkelig om en annen
gruppe i samfunnet.
Menn.
– Ja.
Sandbok.
Men det interessante her er for det første
at Sverige har en tech-sektor, og for
det andre så får de gevinst av innvandring
ved å få ekspertise utenfra, og det er
jo et eksempel til etterfølgelse.
Men, en ting, off, vi er jo inne
på så mange økonomiting, vet du, nå skal
jeg begynne med en anekdote.
Jeg har kjøpt Dagbladet.
– Ja, det er artig.
– Det synes jeg er å kaste bort
pengene sine, men det er dine penger.
– Ja, jeg visste det.
– Det er gøy at de selger det
fortsatt.
– Jeg vet ikke hva med deg som
har kjøpt Dagbladet før dette årtusen.
– Jeg har hvertfall ikke kjøpt det i
ramme alvor.
Men jeg ble så overrasket, for det står
statens nye regler for pensjonssparing, dobbelt pensjonen min.
Så tenkte jeg, dette følger jeg noenlunde med
på, men jeg skjønner ikke hva det er
for noe.
Er det noe jeg ikke har fått med
meg nå?
Og selvfølgelig så er det jo sånn sensasjons
som er i stikk.
– Så i Dagbladet, jeg husker utrolig.
– Jeg husker utrolig.
Vanligvis pleier Dagbladet å ha bare sånn seksskandal
og pøppesjokk som kulturavisen Dagbladet.
– Jeg lurer på om det er noen
som sjekker en gang.
Jeg hadde skrevet 8 artikler og sånt nå
om sex på spa-hoteller.
– Og alle artiklene handler om det samme
spa-hoteller og sånt i løpet av 2
-3 år.
Det var ikke hoteller nok.
– Men dette er faktisk en god nyhet.
– Ok.
– Selv om den ikke er like stor
skala som man får inntrykk av i Dagbladets
sensasjonsjournalistikk.
Men det som er tilfellet, og det hadde
jeg ikke fått med meg faktisk, det er
at hvis man gjør privat pensjonsbegjeng som IPS,
for eksempel, eller konkret IPS, så har det
jo vært sånn at du kan sette 15
000 kroner hvert år, og så får du
på en måte det samme deal som en
arbeidsgiver din hadde spart for deg.
Du betaler ikke skatt på pengene nå, du
betaler dem når du får dem ut.
Så du får en skatterabatt der, og så
er det ikke noe formiddelsskatt underveis.
Så det er en fordel.
Hvis du bare kan vente på pensjonen din,
så er det fint å kunne spare på
den måten.
– Men det skal regjeringen øke til 25
000 kroner!
Det er klart at til sammenligningen, før større
regjeringen kom på, så var det 35 000
kroner du kunne spare på denne måten.
Men man skal ikke la det beste være
...
Man skal ikke la det gode være det
bestes fiende.
Så vi får si at dette var en
positiv utvikling.
Vi kan også nevne at Lib gikk jo
inn for å fjerne den grensen fullstendig.
– Fordi det er det eneste logiske.
Hvorfor faen skal du sitte og detaljregulere hvordan
folk sparer?
– Åpenbart er det jo hele året at
det finnes så mange rare ordninger.
Det er jo på grunn av skattesystemet.
– Jeg har jo prøvd å flytte min
gamle spareordning fra min forrige arbeidsgiver.
Men jeg kan ikke flytte den til min
nye spareordning.
– Er du gæren?
– Nå har jeg en i DNB og
en i Nordea.
Ikke bare at det skal være sikkert vanskelig,
men DNB skal jo selvfølgelig sitte og ta
gebirer på årlig basis av dette her og
trekke ut.
I tillegg til at DNB er ganske dårlig
til å investere på sånn funksjonsmessig, så gi
de fem år til så er det ikke
en kron i enda som er i hvert
fall.
– Hvem skulle trodde at en statsbank var
så drøy på gebirene?
– Drøy på gebirene og fryktelig dårlig til
å investere.
Det var en periode hvor de konsekvent, for
jeg satte det til høyrrisk, og da gikk
de konsekvent inn og kjøpte nynoterte selskaper som
fikk et fall og så solte de på
bunn.
– Ja.
– Da er det ikke gebir i begge
ender.
– Vi begynner å kjøpe det.
– Da solte de, og så brukte de
de pengene som de solgte for til å
kjøpe et nytt nynotert selskap, og så solte
de på bunn igjen.
Det var helt konsekvent, så det er jo
veldig vanlig at nynoteringer gjør et fall og
så flatter det seg ut og så vokser
det igjen over tid.
Men de skulle konsekvent selge på bunn, det
var ikke snakk om å selge på topp
eller noe som helst.
Høy risiko betyr at vi skal tape pengene.
Men vi kom heldigvis ikke dit hvor vi
begynte å lukke opp den tjukke gule boka.
– Nei, det blir for mye å prate
om i dag.
– Ja, så da kan vi utsette den
helt til neste søndag, så kan vi late
som vi har lest i den, alle tre.
Er det en del?
Da går vi for den, og så sier
vi takk for i dag.
– Ha det.
– Ha det bra.
Takk for at du hører på Sidelinjen podcast.
Vi vil gjerne noe bredere ut, så hvis
du snakker om oss, deler oss eller anbefaler
oss i podcast-appen din, så er det
høyt verdsatt.
Hvis du heller vil snakke med oss i
form av ris eller ros, kritikkforslag, spørsmål eller
noe annet, så finner du all kontaktinfo på
sidlinja.transistor.fm