Velkommen til Sidelinja, podcasten for politisk hjemløse og
ikke minst folk som møter opp på liberal
aften.
Government is not the solution to our problem.
Government forever!
Så meg selv, Vegard Nøttnes, Trond Sørensen, Arne
Eidshagen og Bent Johan Mossfjell satt oss ned
rundt bordet da vi møttes på liberal aften
for vi hadde en nyhetssak eller to å
diskutere.
Så det blir litt annerledes lydkvalitet, men ruffelig
samme diskusjon som vanlig.
Ok, vi er samlet rundt bordet på liberal
aften og det var rett og slett en
nyhet som var for morsom til at vi
ikke kunne ta en liten prat om det.
Og de siste ukene så har jo partier
som SV og Rødt og LO, Arbeiderpartiet og
folk har vært veldig sinte på disse etiske
retningslinjene for oljefondet.
Det du sier er at de har vært
med ute posert veldig høyt og moralsk.
Ja, og ikke sant, hva er definisjonen på
posering?
Det er jo hvis du ikke egentlig mener
det, men du snakker veldig høyt om det.
Og så er overskriften i dagens næringsliv i
går er SV, Rødt og LO, sparepensjon for
ansatte i selskapet.
De vil svarteliste fra oljefondet.
Så det de hadde glemt i denne sammenhengen
var å sjekke hva de selv drev med
før de kritiserte andre for å gjøre det.
Jeg tror noen har vært borte i dette
før.
Jeg husker det større han solgte unna all
aksjeinvesteringen og gikk alltid i bankens grunn.
Og det er jo for det at det
er så himmelen vanskelig å styre unna alt
som er kritikkverdig.
Og det gir jo mening, ikke sant.
Og så hvordan ser en modern økonomi ut,
ikke sant.
Og så verdensøkonomi.
Det er syv milliarder mennesker som samarbeider om
å gjøre det bedre for alle andre.
Så betyr det at det er syv milliarder
mennesker som for eksempel hjelper i seg eller
bomber gaser, ikke sant.
Som er et problem for disse folkene.
Jeg tenker på vår Animal Farm.
Vi er alle like, men noen liker en
andre.
Dette her har de jo god erfaring med.
Det er jo også veldig tilgjengelig at det
er kun faste heltidsstillinger.
Og så inviterer de stadigvæk til deltidsstillinger i
valgkampen, midlertidige ansettelser.
Så deres egen egoisme er så viktig at
det gjelder ikke moralen, men for samfunnet og
alle andre så gjelder det.
Det er liksom skikkelig svinrig.
Nå må jeg korrigere deg.
Dette heter en prosjektstilling, og det er jo
noe helt annet.
Det er jo veldig gøy fordi den der
dobbeltmoralen går igjen, ikke sant.
Vi har jo snakket om før de der
filmstjerner som står i døra på privatjetten sin
og snakker om at folk må jammenskjerpe seg
og bruke mindre karbon.
Dette føles litt som det samme.
Her har man subet rundt og moralposert over
umoralen i å investere passive midler i noe
Israel-relatert over hodet.
Det jeg finner veldig avsløret er at når
journalistene i denne avisen finner ut at dette
skal vi spørre noen LO-ledere og SV
-ledere om, så var det helt utgjengelig for
media.
Det hadde passet nok ikke helt å ta
den samtalen.
Jeg tror det er et eksempel på at
politikken er overtatt av informasjonskonsulentene, og de folkene
forteller disse SV-politikkerne at nå skal du
ikke svare.
Nå skal du ikke ta telefonen.
Og det er noe skit, altså.
Men nå må vi være litt stille med
de politikerne, for hvis ikke det er sykemeldt
hvis vi er for slemme med det og
stiller for mange spørsmål.
Men det er ikke bare i store partiene.
Du har jo Odd Kvalbul Greia, som var
i butikken i en kjole til 13 000
kroner og klagte på at avokadoen var blitt
så dyr.
Hvis du har brukt 13 000 kroner på
en kjole, er det klart at du må
sjekke om du har råd til avokadoen, da.
Jeg har aldri brukt 13 000 kroner på
en kjole, da.
Jeg skal ikke si noe.
Jeg tror jeg har brukt 6 000 kroner
på en kjole på lørdagen, men jeg spiser
ikke avokado så ofte.
Du sparer din der, du.
Vi kan jo ta det som en seriøst
take på dette med etiske investeringer.
Hvis du ser på selskaper som oljefond er
ekskludert, så er det mye forsvarsindustri som i
dag bidrar til krigsinnsatsen i Ukraina.
Var det så jævla smart å kutte alle
selskapene som på et eller annet vis er
kuttet til masseutvekkelsespåpen?
Jeg sier nei.
Jeg tror vi skal se dette i en
litt annen linje, egentlig.
Det har vært en del av det politiske
landskapet som har vært veldig ivrig etter å
få politisk kontroll over det fondet direkte.
Ikke bare at det skal være et etisk
råd som sier noe om hvordan det skal
investeres.
Det har vært veldig sånn, kan vi bruke
dette til det, kan vi bruke det til
nettopp den brekkstangen her, hvor vi kanskje kan
få dem til å komme inn og begynne
å detaljstyre.
Fordi de også skjønner at det slipper å
slå opp, kan kanskje få oss dit vi
vil.
Og det tror jeg er litt av greia
nå.
Det er akkurat det som er greia nå.
Denne gase situasjonen har gjort at du har
åpnet Pandora's egg.
Nå er jeg helt fritt vilt.
Hva du enn synes er galt, så kan
du si at dette er galt.
Dette skal vi ikke holde på med.
Og så har du denne prosessen bare gående
som en perpetr mobil.
Jeg synes det er et poeng å bringe
opp her.
Fordi grunnen til at vi satt oss ned
nå, litt utenfor vanlig schedule, og snakket om
dette, var at dette var så mye skadefrid
og moro på en gang.
At det var vanskelig å ikke spille noen
sex-menn på det.
Fordi vi ønsker ikke SV, Rødt og LO
så mye godt.
Ingenting godt.
Og for å være fair, så er det
akkurat det SV, Rødt og LO har holdt
på med.
Alle skjønner at du ikke klarer å holde
oversikt over alt.
Det er noen byråkratiske feil her og der.
Men SV, Rødt og LO er de som
klarer å heve dette til et moralistisk nivå,
som det er livstruende moralisme.
Nå får de det tilbake i trynet, og
det synes de ikke er noe moro.
Så da er det ingen kommentar, eller at
man redirekter kritikken tilbake til oljefondet.
Fordi det er noe annet enn det vi
holder på med.
Men det er litt avslørende når de hele
tiden skal hakke på alle andre, og så
har de ikke sjekket sitt eget skap først.
Og det kunne kanskje vært et innspill til
å utvise litt mer storsinn overfor ting man
var uenig i.
For det kan hende noen andre har et
poeng også.
Og det er ikke en paradegren for disse
nemte organisasjonene.
Jeg ser for meg at det kan bli
ganske kostbart å begynne å boykotte disse selskapene
også.
Fordi for eksempel Gjellemene, som man nødvendigvis må
ha når man flyr F-35-fly, de
kommer fra Israel og er produsert av en
selskap på denne lista.
Så vi kan bytte ut hele jagerflyflåten vår
for å tekke SV.
Det hadde jo vært stille.
Jeg liker etikk.
Jeg har min egen etikk og moral på
hva som er riktig.
Men jeg ønsker ikke ellers moral påtringen meg.
Jeg ønsker ikke påtringen min etiske vurdering over
på andre.
Men det betyr ikke at jeg mener at
alle investeringene er greie for meg.
Men jeg gjør hva jeg vil med mine
penger, så kan andre gjøre hva de vil
med sine penger.
Jeg er helt enig.
Jeg tenker at dårlig moral er dårlig for
business.
Hvis du får greie på at et eller
annet selskap holder på med å dritsekke virksomhet,
de kjøper jo ikke produktene deres.
Derfor er markedet i seg selv en etisk
opprydningsmekanisme.
Hvor er det de går feil, disse organisasjonene?
De har vært ute litt høyt på banen
for å moralisere hverandre, og så har de
ikke sjekket sine egne lommer.
Det er en ting som går igjen for
pekefinger moralister overalt.
De er mer opptatt av hva andre gjør
enn hva de selv gjør.
På et vis burde dette bli en lærdom
for disse organisasjonene.
Jeg tror vi legger døme det samme, for
det er det åpenbart ikke.
Det andre er, hvordan skal vi andre reagere
på det?
Nå harselerer vi med dem.
Vi rallierer med dobbeltmoralen deres.
I en ideell situasjon kunne man hatt utvist
forståelse for at de har et byråkrati, og
de vet ikke alt hva de driver med,
og det er mange fingre og hender i
mange røttinger.
Så blir det gjernt inni mellom, og det
er ikke en moralsk dom over noe som
helst.
Men fordi de dømmer så hardt selv, så
er det lett å hakke på dem nå.
Jeg har lyst til å hakke på dem
for noe annet.
Vi har et system hvor man har vedtatt
et rammeverk, og så er det etikkerålets oppgave
å jobbe innenfor det rammeverket og vurdere de
investeringene som gjøres.
Og nå vil de plutselig ikke akseptere det
rammeverket de selv har vært med å vete
av.
De går sånn, nei, vet du hva, nå
er det vår sak, så nå skal vi
ta snarveien, vi skal ta styringen, vi skal
ha vår hånd direkte på rattet, i stedet
for å la ting jobbe innenfor det systemet
som er ment å fungere.
Og som på en måte også har fungert
relativt bra vi har påstått.
Jeg tror også at et parti eller en
organisasjon er ikke bare en enhet.
De setter ikke i sted bergstøtt og styrer
pengene til pensjoner og sånt i SV.
Det har du økonomer som kan det som
gjør, og de har fått oppdrag om å
gjøre det best mulig.
Så det er den ene gruppen, det er
de som styrer pengene, og så har du
to andre grupper.
Fanatikere med gerne meninger, og som mener ting
veldig sterkt, og som presser på for ting.
Og så har du en partiledelse som er
opptatt av å maksimere stemmer, og håper på
en verdt hoveri, bare de tror de kan
gi stemmer.
Og to av disse peker riktig retning her.
Boykott.
Og den andre tenker, nei her tjener vi
penger på å forvalte pengene godt.
Og oljefondets oppgave er jo å forvalte pengene
godt.
Altså, jeg synes egentlig at dette var de
mest prege å gjorde det i.
Det har litt å gjøre med at, er
det en effektiv måte å ikke kjøpe aksje
i et selskap?
Nei, det er ikke det.
En vanlig måte å tenke på tilbud og
etterspørsel av verdipapirer for økonomer, er at tilbud
og etterspørselskriven er horisontal.
Fordi at noen regner ut hva det er
verdt, og det er prisen.
Og hvis det er noen som ikke har
lyst til å ta den prisen, så er
det synd for dem.
Og dermed kan man si at det å
drive med denne typen etiske risker, det ligger
jo veldig langt tilbake.
For eksempel ikke å kjøpe produktene, eller om
det også er å lovregulere uetisk virksomhet.
Og derfor så blir det tull.
Jeg har skrevet nye, nydelige artikler både i
Liberalen, som vi har med Liberalens redaktør, og
vi har tatt ordet for å avvikle Oljefondets
etiske retningsverk og etikkrådet.
La det ikke være populært om dagen, men
jeg mener at det er den riktige tingen
å gjøre.
Etikken i dette, og politikken i det, er
bare feil.
Skille business og etikk?
Skille det.
Det er det som er så veldig inkonsekvent
med LO og SV.
De skal ikke avvikle dette etikkrådet.
De skal bare overstyre det.
Dette høres ut som klassisk Milton Friedman, som
sier at bedrifter ikke skal drive med andre
tilslag enn business.
Så kan man ta utbytter, så kan man
gjøre med det som man vil etterpå.
Vi snakker om den der byråkratiske greia.
At det er litt sånn, ja ja, du
har et eller annet selskap som heter XYZ
Semiconductors, og så visste du ikke at det
var i Israel.
La meg bare peke på et av selskapene
som LO har investert i.
Israel Incorporated.
Så de har ikke fulgt med så kjempegodt?
Altså, for å si det sånn, jeg tror
ikke LO har sitt eget etikkråd, det er
kanskje det.
Nei, og det er merkelig med det, så
mye som de, og det er jo SV
som har pushet på for å få etikkråd
i oljefondet.
Og da skulle man jo tro at de
hadde en eller annen sånn type leveregel for
sine egne liv.
At de hadde en tanke om at kanskje
vi skal leve som vi lærer?
Nei, nei, nei, fuck that shit.
Det blir kostbart.
Det er jo mye mer avkastning for å
investere fritt.
Men det er jo ikke det eneste etiske
nyheten som har kommet siden sist vi spilte
inn podd, eller hva?
Nei, det er det heller ikke.
Jeg tror det var din sak, hva?
Jeg så plutselig Nikolai Pritz, forfatteren av en
bok om Myanmar og Norge.
Han har vært politianmeldt både Vestre og Større.
Større og Stoltenberg?
Nei, ikke Stoltenberg, men Anniken Wittfeldt.
Jeg er veldig spennt på å se hvordan
dette her utarter seg, for det er en
relativt alvorlig anmeldelse.
Jeg tenker det mest prinsipielt interessante med dette
er jo at hvis du har statsselskaper, så
er det et veldig stort problem for deg
å distansere deg fra dem hvis du gjør
det uetisk.
Og her kan det i hvert fall, hvis
man følger nyhetsplanen, se ut som om Telenor
har gjort noe relativt uetisk.
Jeg vil si at de har bommet litt
på veien sin her.
Jeg skjønner at det har vært en vanskelig
sak.
De har gått inn et sted de burde
holdt seg unna, men de ble jo lei
din døra av norske statsråder i følge med
3,5 milliarder i etgivelse av statssel, og
det lot seg friste.
Men la oss anta at oljefondet nå begynner
å investere i Russland og Kina og Nordkorea
og Iran, og så kan du legge på
en del land til, så er jo det
ut fra vårt syn litt moralsk tvilt, som
hvis de investerer masse spons av Putin.
Så løsningen her er jo egentlig å avskille
oljefondets penger vekk fra oljefondene og gi det
tilbake til innbyggerne på en eller annen måte.
Så du har alltid dilemmaen når staten driver
med ting.
Men det er ikke gærne nok til å
støtte Putin.
Men det er jo prinsippet det samme, så
gi hans penger tilbake selv.
Jeg er helt enig, og han skal jo
være veldig klar over det at case for
å si at norske staten støtter Putin, for
eksempel gjennom oljefondet, det er et helt klart
og godt case.
Det er jo, jeg vet ikke, man har
jo en sånn, hvor skal man sette grensen
da?
Fordi det vi ofte ender opp med når
vi diskuterer ting, det er jo at sånn
handelsblokkader har en tendens til å ramme folk
og ikke ledelsen, ikke sant?
Og så kommer du til et punkt som
Russland er et godt eksempel på, at det
er så mye i Russland som til syvende
og siste er kontrollert av staten, og dermed
Putin, at det blir ikke så enkelt og
clean køtt som vi gjerne skulle hatt det
da, ikke sant?
Og Nordkorea er jo sånn, der er det
ingen som investerer likevel, for det er ikke
mulig, men jeg mener, det ville vært absurd
å investere der, for det ville være å
gjøre Kim Jong-un rikere.
Og det å investere i Russland er i
stor grad å gjøre Putin og hans kumpaner
rikere.
Og det argumentet kan du sannsynligvis anføre for
presteskapet i Iran, og egentlig, når det kommer
til stykket, Kommunistpartiet i Kina.
Og så er jo selvfølgelig det vanskelige her,
sånn er Kommunistpartiet i Kina, fordi det er
en så stor kommersiell hub, mens de andre
landene er helt uvesentlig økonomisk sett.
Men det forandrer jo ikke etikken og moralen
i det.
Så hvis jeg stiller dere spørsmål rundt bordet,
er det investeringer i Kina, handler fra Kina,
kjøper kinesisk bil, kjøper kinesisk elektronikk, greit, ikke
greit, tommel opp, tommel ned, hva tenker dere?
Det er nesten kline mulig å unngå å
kjøpe noe fra Kina, men i den grad
jeg kan kjøpe ting fra andre steder, så
gjør jeg det.
Samtidig så ser jeg at det er jo
veldig rart om oljefondet ikke investerer i Kina,
når halvparten av alle bussene som kjører rute
i Norge nå kommer fra Kina.
De brever om seg, og det ser jo
ikke ut som om det er en offentlig
begrensning på å kjøpe kinesiske varer, og la
de bygges opp og bistå de med det.
Så jeg forventer egentlig at oljefondet er investert
der.
Jeg som individuell forbruker kan jo ikke påvirke
et enkelt selskap, så jeg kjøper det som
er mest hensiktig for meg, rett og slett.
Kvalitet, pris og så videre.
Bortsett fra når jeg blir promosert av konkrete
handlinger, eller konkrete ting som skjer, da boykotter
jeg.
Jeg boykotter for eksempel Freia et års tid
etter Russias invasjon i Kina.
Jeg boykotter Diplomis i ti år, da de
hadde den her nasjonalistiske kampanjen mot svensk kris.
Så jeg gjør sånne ting, men generelt så
tenker jeg at mitt liv er viktigst for
meg, og for et godt, fint produkt, så
er det greit.
Da synes jeg at du skal snakke litt
mer med noen om akkurat det og Kina.
Jeg har sagt at jeg hørte nylig et
foreløp av Jørgen Stoltenberg, og han har blitt
veldig, veldig på sikkerhet.
Han hadde kastet Freia ordentlig på båten til
fordel for å stenge ut i Kina, og
jeg er ikke helt inne på det.
Jeg tror dette er en sånn skjer som
av og til dukker opp.
Jeg kjøper ikke det med nasjonal sikkerhet, for
det er alltid den siste.
Hvis du ikke har hørt om det klassiske
sko-eksempelet, hvorfor staten skal produsere sko, og
alle motargumentene som kommer hvis sko skal bli
private.
Så det siste argumentet, når alle andre argumentet
kommer, er hensyn til nasjonal beredskap.
Hvis vi blir i krig, så trenger vi
nasjonale sko produsert av staten.
Så det dukker alltid opp på sånne siste
greier, og jeg kjøper ofte ikke den.
Det å stenge grensene bidrar ikke til fred,
så det øker sannsynligheten for krig mer enn
det.
Ikke bi på denne nasjonal sikkerhets-bløffen som
stadigvæk dukker opp.
Men jeg kjøper det argumentet på overflaten, ikke
sant?
Jevnt over så er handel bra, og frihandel
er enda bedre, og så videre.
Det som er litt vanskelig, det er sånn
som Putins Russland nå, hvor du har en
aktiv pågående krig, den finansieres med en krigsøkonomi.
Mesteparten av næringslivet i Russland er kontrollert av
staten, eller oligarker som er kontrollert av staten.
Og da er på en måte direkte resultatet
av å skape økonomisk vekst gjennom transaksjoner med
Russland økt krigføring i Ukraina.
Men du har ofte ikke så stor direkte
handel med slike regimer, så det er ikke
en viktig del av det.
Det Norge bør gjøre, det er at alle
pengene vi har tjent på oljen etter her,
burde vi gi til Ukraina, i hvert fall
en stor andel, slik at vi bruker det
på forsvar mot Russland.
Det tror jeg er mer virkningsfull enn litt
sånn moralpostering og de små tingene vi selger
til Russland.
For sånne krigsregimer med planstyring og diktatur er
ofte ikke noen økonomiske motorer.
Kina er et mer interessant eksempel, og det
kan jeg ikke nok om, men det gir
ikke noe trussel for oss direkte nå, så
det er ikke så direkte.
Det er ikke så direkte, men de står
jo og lukter på Taiwan, og alt tyder
jo på at de har veldig lyst til
en tur over dit.
Skal vi da vente til de går inn?
Fordi det neste spørsmålet er jo, hvis Kina
går inn i Taiwan, på samme måte som
USA er involvert i Ukraina i dag, vil
det være naturlig at Norge er involvert i
konflikten på Taiwan når den kommer?
Som et åpent spørsmål, er vi der at
vi kjemper oss loss på demokratiets og frihetens
vegne, uansett hvor i verden det måtte være?
Eller er vi opptatt av nærområder, og Ukraina
er akkurat nært nok til at vi kan
være involvert, men vi har forståelse for at
USA føler at dette ikke er helt deres
kake?
Altså, det er en sånn slippery slope her,
et eller annet sted, hvor du sier at...
Selvfølgelig er det.
Altså, det er fint å sette på i
den leiren som sier at jeg kan fra
et dramatisk ståstill forstå hvordan støttet til Ukraina
er en type norsk forskjellspolitikk, og så handler
det om vår sikkerhet.
Taiwan er ikke så opplagt det.
Så jeg vil ha vært mye mer skeptisk
til å ta del i den typen konflikten.
Og det er sånne saker som er vanskelig,
for her er det ikke noe sånn enkelt
svar på.
Hvis Kina angriper Taiwan, så tror ikke jeg
jeg vil kjøpe kinesiske varer personlig i den
nærmeste måneden eller året, og så videre.
Og da er det en annen situasjon enn
på forhånd.
Det er forskjell.
For det er forskjell på den pøbelen som
man mistenker kan gjøre noe galt, og den
som faktisk gjør det.
Og den skillelinjen er kraftig.
Putin har angrepet.
Kina har ikke gjort det foreløpig.
Og da oppstår en ny situasjon hvis de
gjør det.
Og dette er vanskelige ting, for du skal
jo ikke ødelegge deg selv i en prosess
der du faktisk skal gjøre noe.
Men dette ble jo et moralstilemma, fordi på
den ene siden så er det sånn at
de har ikke gjort noe galt enda, er
det godt, så handler vi oss til.
Og med det så styrker vi dem til
de gjør noe galt.
Det er en ting som er viktig, og
det er at vi ikke skal krype for
dem og så unnskylde oss for at vi
tilhater menneskeligheter.
Sånn som norske handelsdelegasjoner som prøver å få
gode avtaler mot at vi lover dem at
vi egentlig ikke er så opptatt av ytingsfrihet
og så videre.
Det tror jeg er viktig at man ikke
kryper på i den måten.
Men et ganske klart spørsmål i denne sammenhengen
da, er at Taiwan ville bety noe for
oss, fordi Taiwan står for 85-90%
av mikroprosessorproduksjonen i verden, og det er et
seriøst slag for det moderne samfunnet i hele
verden.
Men når det kommer til moralske, etiske spørsmål,
så har jo Kina pisset på alt som
går an i 35 år, ikke sant?
Altså fra den himmelske fredsplass, til undertrykkelsen av
ugurer, til Tibet, til grensekonflikten med India, til
undertrykkelsen av egen befolkning, til undertrykkelsen av befolkningen
i Hong Kong som gikk over til kinesisk
herredømme i 96-99 når det var.
Ja, somwhere.
Eller 2005, eller det var det samme når
det var, men poenget var brittisk i 100
år, og så fikk Kina det tilbake.
Men sånn, alle disse tingene er ikke så
veldig virkningsfulle for oss, men det er fortsatt
galt.
Skulle man reagert på det og sagt vi
handler ikke med dere, vi kan ikke støtte
et regime som opptrer så umoralsk, som er
så autoritært, som er så autokratisk, da må
vi liksom vente til at de går inn
i Taiwan med å fordømme dem.
Det må jeg si jeg ikke helt skjønner
at er nødvendig.
Men man kan jo fordømme ting, ikke sant?
Jeg fordømmer norske politikere.
Og skatt, og så videre.
Men jeg trekker meg ikke tilbake og la
være oss å bruke ting.
Ikke sant?
Av den grunn.
Så det er en balansegang her.
Forresten, når det gjaldt Hong Kong, så, jeg
vet ikke hvor dere var da, men jeg
var utenfor Kinas ambassade i Oslo, og bretta
papirfly, og sendte inn som aktivt krigshandlinger mot
kinesisk territorium.
Så jeg gjorde min skjerm en lille skjerm
da, og det var ganske moro.
Vi skal ikke nevne noen navn på noen
som var til stede, men da politiet kom
til oss, så var det noen som måtte
gjemme visse ulovlige ting.
Det var ikke meg.
Så det var morsomme episoder fra liberal fortid.
Snakker vi ulovlige papirfly?
Nei, jeg trodde kanskje det var noe som
ledsaget pilotgjerningen.
Ja, ja.
Men, ja, vi begynte med LO, SV og
Rødt, og deres dobbelt moral.
Vi har gravd oss inn i vår egen
dobbelt moral, der vi er litt usikre på
hva man skal gjøre med alle mulige ting.
Virkelig verden er kompleks, ikke sant?
Det er vanskelig å ha en prinsippiell holdning
til alt hele tiden.
Du er lov å prøve.
Kan jeg avslutte med å moralposere da?
Ja, gjør det.
For jeg kan det.
Ja, selvfølgelig.
Vi hadde litt forhandlinger om en firmabil til
meg på jobb, og jeg sa at nei,
takk, jeg tar ikke elektrisk bil fra Kina.
Da kan det være.
Da fikk du moralposert deg til høyere status
på jobb.
Jeg vet ikke om jeg fikk det, men
det var mitt eget prinsipp som ble stående
der, ferdig.
Før vi legger på, så har jeg bare
lyst til å ta med en mye til.
Har du fått med deg at det er
nye kostnadsoverskiftelser på skipsen eller på stått?
Nei, for snakkelsenk!
Er det etter at det var så mye
overskridelse at dette må behandles på en nyttig
storting likevel?
Ja, men i hvert fall.
Såkalt ordentlige partier som FAP, for eksempel, de
står jo fortsatt til å være tilgjengere av
denne tunnelen her, enn så lenge.
Jeg tror den galskapen må ta slutt.
Så mye forhører Sylvi Lissauks propaganda mot sløsing,
altså.
Jeg syns du er så søt, Arne, og
naiv når du syns at overskridelser er nyhet.
Ja, det kan vi si.
All right.
Till next time, gutter.
Ha det.
God aften.
Takk for at du hører på Sidelinje Podcast.
Vi vil gjerne noe bredere ut, så hvis
du snakker om oss, deler oss, eller anbefaler
oss i podcast-appen din, så er det
høyt verdsatt.
Hvis du heller vil snakke med oss i
form av ris eller ros, kritikk, forslag, spørsmål
eller noe annet, så finner du all kontaktinfo
på sidlinja.transistor.fm.