Fremtidig fredsinstitutt Velkommen til sidelinja, det fremtidige
fredsinstituttet.
Og for de som tenker at utenriksdepartementet, det
har blitt jævlig spennende.
Government is not the solution to our problem.
Government is the problem.
Rundt bor i dag fremtidig fredsinstitutt- generalsekretær
Trond Sørensen og meg selv, Vegard Nåknes.
Det verste er at et liten anbytte og
en svanagenerator på AI så får vi sikkert
noen millioner.
har jeg en anbefaling.
Prøv å bruke den der co-pilot-driten
til Microsoft, så får du...
Altså, det eneste jeg har brukt det til,
er å generere svada.
Og det lager fantastisk svada.
Jeg mener, var det den du brukte for
å levere svada til Kjell Bakke?
Jeg vet du svarte han på...
Det stemmer faktisk.
Ja, jeg fikk umiddelbart en melding av han,
og mottatt mail fra siden din av han
som svarer på noe han sendte.
Vi kjenner jo fortsatt Kjell Bakke godt av,
han er jo en veldig hyggelig og veldig
humoristisk fyr.
Han er det.
Og han sendte meg umiddelbart en melding.
Jeg vet ikke hvem som sender svaremail her,
men jeg liker det litt bedre nå, for
det er det mest fantastiske svaret jeg har
fått noen gang.
Når jeg fikk lese det, så var det
jo bare svada.
Vi tok hans bekymringer på det aller største
alvor i hvert fall.
For øvrig, Kjell, så er du etterlyst?
Jeg tror Kjell hadde en plan om å
komme inn her, en måned til eller noe.
Ja, nå må han se hva det er
han gir.
Han bor jo langt, langt ute i distriktene,
vet du.
Ja, og da trenger han litt byl, vet
du.
Kommer en tur til Oslo sånn...
Var det i slutten av mars, eller var
det april?
Ja, sammen med det.
Det tror jeg kommer til å bli en
episode med mye latter og glede.
Det blir det.
Det er verdt å sette pris på, for
det er umulig å forstå hva Kjell sier.
Han har dialekt.
Ja, han er jo fra Gjæren.
Og vel så det, sier han.
Ja, og jeg må bare si det.
Vi er inne på Kjellbakke, og Kjellbakke liker
det at vi snakker om Kjellbakke.
Det tror jeg ikke.
Jeg tror ikke du tar munnen for fullt.
Jeg har ikke møtt ett menneske fra Gjæren
og meg som ikke vet hvem han er.
Nei.
Alle vet hvem han er.
Det ble bare opp til flere i det
gamle partiet vårt også som visste hvem Kjell
var.
Ja, alle fikk med seg han.
Og det skjønner jeg godt.
Det er vel...
Ja, ja.
Nei, men jeg tror vi skal la Kjell
få være seg selv når han dukker opp.
Så tror jeg alle blir kjent med han.
Jeg følte at vi fikk lagt litt press
på noe av det.
Ja da.
Det er bra.
Jeg fikk en mail fra han her for
ikke så lenge siden, seriøst.
Det er bra.
Han veit han skal innom.
Du, vi har jo snakket om International Peace
Institute og UD og Terje Rød.
Det har gått mye i dette.
Og vi har jo til og med blitt
så inspirert at vi har tenkt at kanskje
sidelinjen burde bli Fredsinstitutt.
Sånn for inntektssidens del.
Internasjonalt så da?
Ja, det er sikkert noen grunn til å
bare være nasjonalt Fredsinstitutt.
Det kan hende at hele redaksjonen kan leve
av det faktisk.
Ja, i hvert fall hvis vi er...
Litt moderate på lønn.
Vi kan ikke legge oss på Rød Larsens
lønnsnivå.
Men hvis vi sier at halvannen vil være,
det er jo ikke rimelig.
Det høres rimelig ut.
Og jeg tenker at hvis...
Altså, kan LO og KRF få bistandspenger?
Så bør de ikke få det da.
Jeg ser ingen grunn til at vi skulle
være noe dårligere enn dem.
Nei, i ingen måte.
Men det er jo litt utvikling i disse
sakene da.
Nå, for ikke så lenge siden, så gjennomførte
ØKKRIM ransakelse av leiligheten til Terje og Mona.
Det er jo denne som var på salg,
det.
Den tilbudsleiligheten?
Ja.
Og da har de rett og slett funnet
pappesker med graderte dokumenter fra denne fredsprosessen.
Sånn forsvarlig oppvart, baklukket gitterbod.
Som Hilde Henriksen våger seg i den podden
med Nes i dag som vi spiller inn,
er «Jeg har sagt til mine venner i
20 år, jeg vedde på at det ligger
en pappeske i kjelleren til Terje Rødlarsen».
Ja, det hadde du rett i.
Hun hadde litt behov for å få sagt
«Jeg har sagt dette hele tiden».
Og det er jo greit.
Det er dokumenter som er hemmelige, og det
er dokumenter som er strengt fortrolig.
Og dette er jo incidentelig nøyaktig, de samme
dokumentene, som Jonas Garsdøre overhodet ikke har savnet,
eller ment at har eksistert, på gjentatte forespørsler
fra 2006 til i år.
Jeg må jo bare påpeke noe her, for
det er noe kjent på dette her med
dokumenter som står i kjelleren, eller i garasjen,
et eller annet sånt.
Dette er jo tydeligvis...
Har Rødlarsen lært Biden og Trump hvordan å
bevare sånne dokumenter?
Eller jo Hillary.
Ja, eller Hillary, for Biden hadde dem stående
i garasjen, sammen med korvetten sin, tror jeg,
og Trump hadde riktig nok mer egnet rom
til det, men han hadde hvertfall tatt med
seg dokumentene hjem, da.
Så det er sikkert, men Rødlarsen har lært
hvordan man håndterer sånne dokumenter.
Bare minne på at Rødlarsen vil ikke gi
dette til Riks...
Arkivet, fordi han stort ikke er på at
de var i stand til det.
Nei, men sånn så var det private dokumenter,
må vi vite.
Ja.
Så det er jo ikke noe...
Selv om Hilde Henriksen våget påpeker at det
er jo hele serien med dokumentmapper i utenriksbartmannens
arkiv som slett ikke er det.
Ja, og...
Og som hun finner igjen fra israelske og
palestinske kilder og sånn.
Og så sist jeg sjekket, så trevlte ikke
UD å graderte private dokumenter.
Nei, men verkelig medigget.
Nei.
Eller at utenriksminister Holst skriver under på dem
og sånn.
Nei, det er også veldig rart.
Også i kjelleren til en ansatt i utenriksdepartementet,
nemlig Mona Juul, som hele tiden har vært
det.
Ja, men det er litt rart at hun
ikke har fått med seg alt det.
Det er kanskje ikke så mye i kjelleren.
Vanskelig å holde styr på alt, vet du.
Det er så mye viktig man skal dreme
med.
Ja, og så er det sikkert et fredekopper,
og så er det litt sånn...
Det er mye greier.
Mye greier.
Men vår salige større statsminister, han har ljuget
om dette hele veien, og nå har han
gått over til å ljuge om at han
har ljuget om det.
Og det er jo litt rart det, for
nå sier han at han har jo hele
tiden ment at disse dokumentene må tilbake.
I 2006 eksisterte det ikke, og det var
ingenting som var borte.
Case closed.
Og får spørsmålet på nytt i noen år
etterpå.
Fortsatt ikke noen dokumenter her, og bare glemmer
det, og sånn, dette er en nothing burger.
Og så kommer det i 2022, og da
begynner det å dykke opp dokumenter fra utlandet
som skulle ha vært i arkivet til utenriksdepartementet.
Nei, det er heller ingen kommentar.
Kan jeg komme med nettlysningen?
Gode gamle journalister som legger fra staturet, tar
med seg mikrofon og kamera, og går opp
og steller seg utenfor statsministerbordet, og sier at
vi har noen spørsmål.
Ja, og de kunne gjerne vært litt mindre
høflige enn hva var egentlig historien er sånn.
Hvorfor ljuger du om dette?
Ja, det ville vært...
Hvorfor ljuger du om dette?
For dette er virkelig skikkelig å lyve i.
Ja, det er rene løgner, og det er
ikke noe annet ord på det.
Det er ikke fornemmelser, det er ikke forsmakelser,
det er ikke...
Hvis du har glemt dette, så må du
bare gå med umiddelbar vidning, for da er
du dement.
Men jeg mener sånn, dette er lyving.
Ja.
Det er ikke noe annet ord på det.
Støre synes det er fryktelig høflig å kalle
folk for løgnere.
Ja, men det er veldig ufra lyve også.
Ja, jeg synes også det.
Spesielt fordi det er ikke...
Men det har blitt en sånn greie det
siste året.
Det har vært en sånn, du skal ikke
kalle politikere for løgnere, for det er ikke
greit.
For det ødelegger samfunnsstrukturen på en måte.
Det ødelegger tilliten til politikere.
Ja, det er sånn tillitsnedrytende og sånn.
Vi må ha tillit, har jeg fått beskjed
om.
La meg også peke på en annen ting,
som er litt fort gjort å glemme, ikke
sant?
Sånn, disse tingene er ikke støres å ljuge
om.
Nei.
Han er en tillitsmann på vegne av samfunnet,
så det er ikke din sak å ljuge
om engang.
Så det er noe med den vanvittige arrogansen
som har utviklet seg, og korrupsjonen internt i
Arbeiderpartiet.
Det er også så mye å rydde opp
i det her, sånn.
Det går ikke an å stemme på et
parti som er så råttent innvendig.
Du må bare slutte med det.
Det er ikke noe annet som får ryddet
opp inne i gangen hos Arbeiderpartiet, enn at
folk slutter å stemme på dem.
Og da må mange, mange må slutte å
stemme på dem.
Lenge.
Det er ikke at jeg vil ha Rødt
i stedet, men da må du heller gå
og stemme på Rødt, eller hva faen vet
jeg, ikke sant?
Hva som helst annet.
Men det må få konsekvenser å være så
korrupte som det partiet er.
Det er jo snart så SV blir fristen
her, ikke sant?
Det er, nå drar du det langt her.
Ja, jeg vet at du drar det langt,
men de bare skjønner ikke bedre.
Mens i Arbeiderpartiet bare ljuger man om alt.
Jeg kjente at det her var et langt
skritt å gå.
Jeg anbefaler ingen å stemme SV, heller Rødt,
det er i hvert fall noen luner i
det.
De er i hvert fall ærlige om ting.
Neida, men nei, hva skal man si.
Så det er dokumenter i kjelleren, større ljuger
om det.
Hun Hilde, vår profesorale venn, har da skrevet
...
Hun har jo visst disse tingene hele tiden.
Hun skrev jo sin rapport i 2004, sluttrapport
på forskningsarbeidet sitt, rundt denne Oslo-prosessen.
Peacemaking is a risky business.
Og da ble det jo avslørt at det
manglet ting i arkivene, og som hun sier
nå, hun ble aktivt motarbeidet av Rød Larsen
og av Mona Hjul.
Hun ble til og med kalt inn på
teppet til Mona Hjul i utenriksdepartementet, for dette
skulle du bare drite i.
Det er jeg så utenfor.
Støre og Barton og sånne har stått i
veien for denne forskningen hele tiden.
Jeg har et spørsmål til.
Det er det jeg hele tiden blir sittende
og lurer på.
Jeg skjønner at det er en del forsvarstingene
og sånn, etterretning og så videre.
Det må graderes.
Men jeg får følelsen at det er mer
og mer ikke å ha med det å
gjøre som er gradert.
Hva er greia med at de skal gradere
alt som er?
Det er jo vanskelig å skjønne hvorfor, for
det er jo veldig bekvemt å bare skjule
hva du driver med.
Ja, altså det er nettopp det.
Du sier det er rikets sikkerhet, dette.
Hovedfondering var rikets sikkerhet.
Jeg finner ingen logisk vinkling på hvor det
er nødvendig.
Men i Arbeiderpartiet så begynner jeg å tenke
sånn, her er det en bedre gradering av
ting for å feie under teppet, så folk
ikke får greie på hva vi driver med.
Ja, og sånn, denne saken og en del
annet lately, tilsier jo at du kan ikke
ha tillit til graderingspolicyen som de fører.
Så da må utgangspunktet være at vi bare
må anta dere skjuler et eller annet.
Altså det er sånn at jeg begynner å
tenke at kanskje det ikke er så lurt
å la disse politikerne selv gradere ting.
Kanskje det burde være noen som står utenfor
og som ikke har partipolitiske koblinger rett inn
i konglomeratet.
Nei, det høres ikke noe lurt ut, tror
jeg.
Da kan det jo komme til feil konklusjon.
Som har klare regler for gradering og som
sitter og vurderer hva de får lov til
å gradere og ikke gradere.
Jeg tenker at det kanskje er litt ...
Ja, fordi det er jo noe med de
som er valgt til å være de voksne
i rommet, er jo da ikke de voksne
i rommet, de tar jo ikke ansvar for
sine egne handlinger.
Da var det han gamle generalen som begynte
å stemme Senterpartiet her på et tidspunkt, han
...
Mood.
Ja.
Snakket om på et eller annet tidspunkt at
han hadde hatt en sånn misforståelse for seg
selv, at han tenkte på politikere som ledere
og han hadde en del forventninger til ledere,
at de tok ansvar, at de var rake
i ryggen og sto opp i stormen og
alt det der.
Det hørtes ut som han hadde en vondt
mareritt å åkne fra.
Nei, nei, han snakket om at det var
han Hareide.
Ja.
Han sitter i en sånn paneldebatt med han
og så hadde Hareide liksom tatt tak i
noe.
Man må huske politikere er ikke ledere, de
er spillere, og så er det liksom det
høres jo ikke så bra ut, men det
fikk en del brikker til å falle for
det, så han sier det jo som at
det var nyttig lærdom, fordi man har feil
forventning.
Ærlig, ja, Hareide å si det.
Men da tror jeg også vi som velgere
snart må få politikere til å ha forstått
at nå har de spilt feil, og de
er i feil til å tape spillet, og
hvis de fortsetter på det sporet de er
på vei ned nå, med å fortsette å
fornekte og fordekke og skjule og ljuge og
angripe alle som er kritiske, så tror jeg
kanskje, fordi folk er nå sintere enn jeg
har sett dem, selv Covid fikk ikke folk
så sintere som de er nå.
Nei, altså Covid så ble folk veldig lydige,
men jeg tror kanskje at litt sånn refleksjon,
når folk liksom kom ut av den bobla,
ser tilbake, så selv om de kanskje ikke
hadde hatt et sånt veldig direkte tankeprosess rundt
det, så kommer du ut med litt sånn,
og når alt mulig annet dukker opp nå,
så har du samlet opp, så du er
forbannet, ikke sant?
Nå fikk jeg noe å rette det mot.
Vi ser jo det på lyttetallene våre også,
for når vi begynner å snakke om dette,
så stiger det.
Og så får vi prøve å ikke la
halen styre, det er ikke alt jeg har
på å si, men det er såpass mye
å snakke om i dette konglomeratet.
Det er vanskelig å ikke lage en ude
-episode, i hvert fall å si det sånn.
Det er jo et sånt narrativ rundt denne
Oslo-prosessen, med Mona, og Terje, og Johan
Jørgen, og liksom lille Norge som er ute,
og med våre unike perspektiver, så løser vi
opp, løser konflikten der ute.
Jeg husker alle i Norge ble så glad
når Obama kom til Norge og sa «Norway
is punching about a red glass».
Og bare sånn, «Å ja, Obama har elsket
Norge».
Hvis man googler den uttalelsen, så tror jeg
Obama har brukt den på 20 statsbesøk.
Men vi liker ikke å tenke på det,
så det ga en god følelse, så vi
ignorerer det han har sagt til alle andre
også.
Men det har jo vært fryktelig gøy da,
for spesielt denne politiske klassen, men også litt
for sånn norsk press, og sånn å sole
seg i glansen av dette her.
De lille har vært ute og gjort store
ting, og den der forsvarsposisjonen de er i
nå, handler jo litt om å forsvare den
der veldig bekvemme posisjonen, som sånn fredsnasjon, og
nå er de som eier den franskisen de
trengt.
Og så har jeg aldri fått med meg
hvor vi har skapt fred noen gang.
Det har ikke blitt mye freden hos deg,
nei.
Nei, jeg vet det var tungt inni Søresudan,
og på Gaza.
Jeg vet ikke, kanskje vi har hatt noen,
vi har snakket med Hamas.
Jeg har en følelse av at vi har
hatt noen folk som har hatt mye kontakt
med regimen i Iran også, uten at det
har kommet frem enda.
Men det ser ikke ut som det har
funket da.
Nei, og så har jo dette PT-prinsippet,
ideen om å forfremmes til sitt inkompetanse-nivå,
og når du ljuger på deg å være
spesialkompetent på fredsprosesser, og du egentlig ikke er
så jævlig flink til det, og det er
jo en av de tingene som Hilde Henriksen
våge tar frem i sin forskning, at det
har ikke vært diplomati like mye som det
har vært å bare loggere for Israel i
denne prosessen.
Fordi makt har år, ikke sant?
Israel er den sterke parten, og for å
få noe som helst til å skje, så
må du gå med på Israels premisse.
Og det er ikke å ta stilling til
om det er liksom riktig eller gærent i
den prosessen, men det er bare, poenget er
man har ikke vært så jævla genial.
Alle krigsforhandlinger har jo vært alltid, vi har
alltid vært basert på den sterke, altså den
sterkeste er den som dikterer termene for forhandlingen,
ikke sant?
Sånn er det.
Men så er problemet da, at når du
får en inkompetent, selvpåveropt fredsnasjon til å være
forhandlingsfasilitator i dette, og du under bordet løper
Israels æren, så får du en skjev forhandlingssituasjon,
spesielt når du skal snakke med Israel før
du snakker med presidenten i USA, fra eller
til hvilken informasjon går hit og dit og
når.
Og så driver du og koordinerer med den
ene siden, og det er en slik skinnprosess
i stedet for en reell prosess.
Så det som kommer ut av det, det
er jo ikke noe fredshavtal eller noe sånt,
det er jo en tidsplan og en ambisjonskalender,
liksom.
Så det er jo liksom ikke, det er
ingenting som er så veldig imponerende.
Men på et eller annet vis da, så
har vi på grunn av vår nasjonale selvfølelse,
så har vi omfanget det til litt, at
vi er sånn der fredseksperter.
Og så får vi oss selv dyttet inn,
sikkert smurt av alle de der oljepengene vi
driver og drysser over institutter hist og her.
– Jeg hørte forresten, apropos det, så hørte
jeg Toye og Barton Moore diskutere dette her
med hvordan, altså hvordan man skal klare å
spinne dette over til å bli en utenrikspolitisk
tilnærming, hvor vi, han som handler om egeninteresser,
fordi vi kan jo ikke si at vi
har handlet ut i å være egeninteresser, det
har vi ikke drevet med.
Det har kommet på siste plass.
Men nå skal jo dette på sånn syn
vil spinnes tilbake til det, når det handler
om egeninteresser og hvordan man skal få for
eksempel parteier til å kunne bytte den posisjonen
som han har hatt så lenge, og liksom
gjøre en ny posisjon med troverdighet.
Altså det er jo ikke mulig.
– På den andre siden så burde jo
ikke han hatt noe troverdighet til utgangspunktet.
– Nei, det kan du si, men det
kan hende at du blir veldig naket for
alle andre også, selv om man har en
tendens til å gjøre utenrikspolitikk som en sånn
der, ja, det er veldig gøy for journalister
å være med på turen.
Og så kan man strekke fram mikrofonen og
så gjør man sånn tresetningsintervjuer med tre dumme
spørsmål, med tre svada svar.
Men det har vært en jævlig fin tur
og en fin middag, og vi har hatt
en kjempekoselig fest.
– Og dette fredsarbeidet understøttes jo da, som
vi nevnte, av at man drysser milde gaver
over fortjenende parter både her og der.
Og en av disse partene er Center for
Humanitarian Dialogue i Schweiz.
– Du hører på navnet at dette her
har blitt dyrt, vet du.
– Det blir dyrt, vet du, og det
blir ikke bare litt dyrt heller, det blir
en milliard dyrt.
Over en milliard kroner i norske bistandsmidler.
Og så ble dette en het potet da,
da økonomisjefen i denne organisasjonen, han hadde underslått
30 millioner, han.
– Uff da.
– 20 av dem var fra Norge.
– Ja, men det er jo sånt som
skjer.
– Og så er det jo liksom, hvordan
får du så mye penger ned?
Nei, ikke, kanskje vi kunne hatt noen sånne
norske styrmedlemmer?
Skulle vi funne noen sånne politikere fra Norge
til å sitte i styret vårt?
– Ja.
– Ja, la oss finne noen fra Høyre
Arbeiderparti, det virker som de korrupte partiene i
Norge, la oss få dem inn.
– Ja, og så kan vi heller bare
gjøre de en avtale seg med heller om
å bytte på de plassene.
– Ja.
– Det der må vi bare ta en
gang til, vi har snakket om det før,
men det der er et sånn her konglomeralt
greie, vet du.
– Yes.
– Fordi, altså, på den ene siden så
sa de at ja, men det er ikke
en styreplass som pekes ut av Stortinget, det
har ikke noe med norsk politikk å gjøre.
På den andre siden så sitter vi og
sier at ja, men det er veldig fint
om vi har en styreplass her, derfor vi
deler ut så mye penger, og da har
vi i Høyre Arbeiderpartiet blitt enige om å
ta den styreplassen andre gang, for å passe
på hva pengene går til.
– Og du må huske det jo fordi
at de er så utrolig kvalifisert, de folkene
som sendes ned hit, vet du.
– Altså, Søreide har jo sittet i den
posisjonen.
– Å ja.
– Parteida hadde den før.
– Mhm.
– Søreide slår meg ikke som dum.
– Nei.
– Men hun lar seg jo spise opp
av dette tullet hun har, ikke sant?
Det er en sånn gravitasjon hvor de blir
dratt inn i sånne tulleløsninger som de klarer
ikke å se at dette her er ikke
helt greit.
Fordi på den ene siden, du kan ikke
både si at vi sitter der for å
passe på hva norske skattepenger går til, men
vi sitter ikke der i form av vervepolitikere,
men vi fordeler dette her mellom oss to
partier.
Det er bare en av tre som går
opp her.
– Og det er bare et svar på
dette, og det er å slutte.
Slutt med dette.
Stopp, skru av alle kraner.
Jeg skjønner at dere i politiske lite har
hatt skikkelig lyst til dette, men det er
altså sånn at når dere viser, når det
vises for all verden dere har ikke kontroll
på det dere driver med, det søles bort
penger i Øst og Vest, da må vi
bare stoppe, og vi kan ikke stole på
dere at – Nei, nei, det er bare
den ene saken.
Vi må kvitte oss med alt sammen, for
vi kan ikke stole på dere.
Bort med det, og så får vi begynne
på skratt og ha ordentlige kontrollsystemer.
– Svaret er veldig greit, heller oppdegift i
den håndkrokasset på lokket, da er det ingen
som har lyst til å lokke noen senere.
– Nei, men staten skal ikke drive med
sånt.
– Dette er grunnen.
– Ja, det er rett og slett det,
altså.
Vi glemte forresten, en vidar Helgesen fra Høyre
har også vært i den fira.
– Ja, fordi han satt her før Barten.
De har jo bittet på, men vi har
hatt enda flere inn her, eller er det
bare de tre?
– Ja, det er de tre vi har
notert oss i hvert fall.
Og så hadde det vært så uheldig at
hun hadde helt glemt å melde inn det
vervet.
– Ja, det er fort gjort å glemme
sånne vervegreier.
Hun søkte sikkert på prof.no og fant
sine norske verver.
Ja, det er fort å glemme sånne små
internasjonale verve i milliardorganisasjoner.
Det glemmer man jævlig fort.
– Også er du litt betryggende fordi Espen,
Barten altså, han har jo egentlig pekt på
at grunnen til at vi sitter der nede
på disse litt sånn kursy styreplassene er jo
for å passe på at penger blir brukt
på riktig måte.
For det går jo så jævlig mye penger
dit, må man jo vise.
– Men du skal si oss, de har
jo tatt styreplassene gratis.
De har ikke tatt seg betalt for det.
– Å, de har ikke det?
– Nei, de har jo...
– Det var ikke lønn å styre plasser.
– Men det tjener til større troverdighet.
– Ja, på en måte, men på en
annen side, hvis jeg skulle bygge en internasjonalt
nettverk, så ville jeg startet nettopp i sånne
styrer.
Så det er bare sånn.
Jeg kan legge ned gratis arbeid i dag
hvis jeg vet at jeg får betalt for
det om noen år med renter, altså det
går fint.
Beklager, men jeg har ingen tiltro til at
dette her var for deres...
Fordi de var så bra mennesker.
Beklager.
Den tilliten er brukt opp.
– Ja, og til dette med tillit, for
man må jo tenke at hvis du får
et sånt verv, som i hvert fall gir
deg betydelig anseles og nettverk og sånn, så
må man jo tro at du får det
fordi du er kvalifisert og kompetent til å
gjøre den jobben du er satt til å
gjøre og et styre skal kontrollere.
– Eller du er et kontaktledde mot en
norsk UD som delte et masse penger til
deg.
Og så er det jo dette Barton sier
da, at man skal passe på at pengene
blir brukt på riktig måte.
Og så går solen ned og når den
går opp igjen så viser det seg at
økonomisjefen i dette greiene har stjert 30 millioner
fra dette.
Og da er det jo ingen i styret
som har passet på noe som helst da.
– Det er rart det der.
– Så det...
Og så ender dette HD-senteret, som det
heter, opp med å arrangere et sånt Osloforum
som Utenriksdepartementet.
Og der må jeg jo si at hvis
jeg hadde sittet i et styre nede i
Schweiz og tenkt at vi får over tid
så får vi en milliard kroner fra disse
folka.
Jeg tror vi skal lage et eller annet
opp i Oslo.
Og la oss gjøre det med akkurat de
folka som deler ut penger.
– Fordi da kan Henry få enkma to.
– Nettopp.
– Dette er brukt.
– Og jeg tør å sette penger på
at de fikk tilskudd av den norske staten
til å holde det arrangementet også.
– Jeg tror det er trygt å si
at dette er en sirkulær økonomi.
– Og det er jo veldig i tiden.
Det er akkurat det vi vil ha, sirkulær
økonomi.
– Vi vil veldig gjerne, fordi dere gir
oss masse penger, holde et arrangement i Norge
med dere.
Og så hadde det vært fint om vi
får litt statsstøtte så vi slipper å betale
for det.
Men da kan dere soløyre i den glansen.
Jeg blir kynisk her nå, for jeg tenker
at min eneste tilnærming til dette nå det
er bare sånn.
Dette er play to win.
Dere har kun gjort dette her for å
vinne og fremme dere selv.
Og det er ikke noe annet, ikke sant?
– Vi må jo ikke miste tilliten til
politikerne for å være trond.
– Nei, så tenkte jeg bare, Maria er
ikke så gammel enda.
Kanskje hun kan bli NATO-sjef hvis hun
bare får nok sånne fine roller internasjonalt.
Styreverv, det er ikke måten på.
Det tror jeg er mulig.
Barton også er sikkert gira på noe FN
-stilling.
Han tror jeg er FN-mann.
Bortsett fra at FN nedbemanner hardt om dagen.
– FN er litt over.
– FN driver hardt nedbemanning om dagen fordi
FN er snart konkurs.
– Ja.
– Which I can live with.
– Ja, det går faktisk fint.
– Det var noen som beskrev noe apropos
FN.
De hadde et byråkrati som fikk den norske
byråkratiet til å fremstå som et velsmurt masjoneri.
De fungerte optimalt.
– Da er det trist.
Vi må nesten peke på det åpenbare her.
Vi har altså flere partier på Stortinget som
er helt sånn sykelig opptatt at vi skal
bruke 1 prosent magisk tall av bruttonasjonalintekt på
bistand.
Og da skjer et par ting.
Den ene er at det renner ut urolig
mye penger til et sted hvor det er...
Man må hive seg rundt litt for å
finne noe å bruke dem på.
Og da renner pengene til feil sted.
Og det er honningkrokkeffekten.
Og så tiltrekker den seg feil folk.
Den tiltrekker seg de folkene som ser at
her er det penger.
Let's make something.
I stedet for de som made something og
som er ute i verden og treffer kapital
slik det fungerer i Danmark.
Og så er det denne manglende forståelsen av
når dette instituttet begynner å lage kursi-events
i Oslo i Norge med en av sine
største donorer så synes alle dette er litt
gøy og så får du den cirkeleffekten.
Vi må faktisk slutte med det.
Og så er liksom spørsmålet hvorfor i helvete
driver staten med bistand i det hele tatt?
Svar på det er jo veldig enkelt.
Et landsted hvor man får gitt noen tilleggsbevilgninger
til LO og KRF.
Ja, for det er ikke bare i Schweiz.
Nei, vi driver bistand til oss selv også.
KRF har jo vært, altså alle de politiske
partiene har visst nok mottatt, mer eller mindre,
alle, eller i hvert fall mange av de,
har jo mottatt bistandsmidler fra UD.
KRF er de som har kommet best ut
av det, så de har fått mest.
Men LO, de har også fått, de har
fått veldig mye penger, men de er jo
ikke et politisk parti per se, de er
bare en delarbeiderpartiet.
De har fått masse penger for å drive
organisasjonsutvikling for arbeidstakere i den tredje verden, eller
et eller annet sånt nå.
Og det er jo sånn, du skjønner at
dette bare er tull.
Har du hørt veldig mange, om veldig mange
LO-folk som har vært på tur for
å drive med dette i den tredje delen
av verden, den fattige delen, hvor de, jeg
tror ikke streikerettigheter, og jeg tror ikke sånne
kollektive lønnsforhandlinger, sånn er greia for de stedene
hvor de så vidt klarer å karate seg
gode til mat.
Også, to be fair, så tror jeg jo
at mange LO tror på det de sier
at de tror på, for det er viktig
med kollektive rettigheter.
Sånn, jeg er ikke i tvil om det,
at LO har et eller annet internasjonalt engasjement.
Helt god fisk i min bok.
Eller har de brukt pengene for å bygge
seg kontakter?
Men du skal jo for faen betale for
det selv.
Eller har de brukt pengene til å bygge
kontakter og nettverk for å skape internasjonale bevegelser?
Kall det hva du vil.
Men de har altså fått 700 millioner kroner
på denne måten.
Og det er altså bistandsbudsjettet.
Og bistandsbudsjettet, som klassisk Motten Bailey, selger seg
inn til folk med at det er sultne
barn i Afrika.
Hver gang.
Vil du kutte bistandsbudsjettet, vil du at de
sultne barna i Afrika skal dø?
Nei, jeg vil at LO ikke skal få
700 millioner til å subsidiere Arbeiderpartiet.
Det hadde vært fint.
Ja, det hadde vært en fin greie.
Men det får de da.
Og så er det sånn, jeg lurer på,
jeg hørte et tal på det, sånn som
det er bare 25-30 prosent av dette
bistandsbudsjettet som går til sultne barn i Afrika.
Jeg trodde det var noe mindre.
Ja.
Jeg trodde det var ti, men ok.
Men det er hvertfall en forsvinnende liten, det
er tydelig minstedelen av dette her som går
til det som det selges inn som, og
som hvis du sier jeg vil kutte i
dette, så får du kjeft du er et
slemt menneske.
Og så er det sånn, ja, men det
er jo ikke dette pengene går til.
Så tenker jeg at det er veldig fint
å få det opp i dagen nå, for
det blir litt vanskeligere å komme med den
der guldklippingen med du er slem mot de
fattige barna i Afrika når pengene har gått
til så mye annet.
Det er kanskje ikke like lett å dra
det argumentet inn i budsjettforhandlingen flere ganger nå.
Nei, og så er det bare dette, hvordan
går det an å være så blind for
sin egen rolle i samfunnet når du da
mottar statsstøtte over bistandsbudsjettet, og du samtidig yter
valgkampstøtte til Arbeiderpartiet, som er de samme som
deler ut pengene til deg.
Så det går jo ikke an.
Og det er liksom, jeg skjønner ikke at
VG og Aftenposten og Dagblad og alle avisene
ikke skriver om dette hele tiden.
Hva er det dere holder på med?
Bare sånn for, altså, skilden som vi bruker
på dette her, bare for å ta det,
det er jo ikke noen av de store
avisene.
Det er en avis som ingen av oss
egentlig har noe særlig til over, for det
er dokument, men så har jo Kjell Erik
Eielsen begynt å skrive der, og han er
jo en syr som jeg stoler på, sånn
tålig i hvert fall.
Jeg er ikke like sikker på han alltid,
men sånn, det virker som det er belegg
for disse påstandene.
Ja, altså, du kan kjøre det gjennom og
få det sjekket til en AE, og den
vil gi deg beskjed om at ja, det
stemmer.
Da føler jeg at jeg har gjort jobben
min godt nok.
I hvert fall sånn tålig.
Problemet er jo hvis AE har lest artiklen
til Eielsen, men ikke sant.
Samme.
Det som er fint med å si ting
høyt, er at da er det mulig å
si tilbake at dette stemmer jo ikke.
Se, her er regnskapene, her er budsjettene, her
er, det er ikke noe, det er ikke
riktig.
Ikke sant?
Så skulle dette være feil, så får noen
si det.
Jeg kan kanskje, jeg kan moderere følgende uttale,
så er det jo mer eller slett til,
jeg har ikke noen grunn til å stole
mindre på han enn andre norske journalister.
Der er vi helt enige.
Ja.
Det er, altså, Per Nås og...
Nei, nei.
La oss være litt tydelige.
Jeg har høyere tillit til Eielsen enn til
en gjengs journalist.
Fordi det jeg vet med Eielsen, er at
han er ikke kjøpt og betalt av system
i hvert fall.
Nei.
Han tør å si hva han mener.
Og det er en verdi i seg selv.
Og så kan man mene A eller B
om man liker tonen hans, stilen hans, fokuset
hans, politiske oppfatningen han har, hva det nå
er for noe.
Og det er liksom sånn, han er ikke
helt min kopp te alltid, men, du vet
hva, kudos for å si høyt ting som
ikke gjør deg populær.
Da har du de poengene i boka ut
av porten.
Og det har ikke gardstæret opp.
Nei.
Det er veldig få andre som har omdagen
nå.
Jeg blar jo gjennom veldig mye nyheter, og
så har vi vår egen nyhetsfid på baksiden
her via denne signalgreia.
Det kommer jo ikke veldig mye om dette
fra de vanlige mediene.
Nå lager vi jo mediekritikk her, men de
er så fraværende.
De har vært det i så mange år.
Så dette her er korrupsjon på norsk, da.
Og det er jo, det er bare å
sende pengene, mange nok, ledd og via, så
kommer pengene til de samme likevel, ikke sant?
Og så blir det, men det setter så
stygt ut om vi skrev 700 millioner på
statsbudsjettet til LO.
Ja, nei, og det er klart, det hadde
jo vært enklere for alle parter hvis du
gjorde dette i en brun konvolutt under et
bord.
Ja.
Så du kaster jo bort veldig mye sånn
byråkratiske ressurser på å drive korrupsjon på denne
måten.
Nei, nå har ikke du forstått økonomien her.
Dette er arbeidsverditeori.
Å ja, ja, ja.
Arbeidsplasser.
Ja, det blir veldig mye arbeidsplasser, dette her.
Kanskje du kunne hatt noen til å stemple
disse overføringene også?
Ja.
Men det er jo en annen fyr som
har monopol på stemplene.
Men det man også gjør på mange måter,
det er å ta fordelingen av disse pengene
og overføringene til LO, eller til KrF, eller
til Arbeiderpartiet, eller hvem det nå er av
disse partiene som har mottatt bistandsmidler.
Så flytter man det ut av budsjettforhandlingene, ut
av statsbudsjettet, og så flytter man det også
ut over i en blanding av politisk og
byråkratisk entitet som så sitter og gjør disse
bevilgningene videre.
Altså, på mange måter så har de jo
flyttet beslutningen ut av den politiske kontrollen for
å skjærme seg selv sånn at pengene kommer
tilbake igjen, uten at det liksom er direkte
innovert.
Støre har ikke gitt penger til LO.
UD har gjort det.
Etter press ovenifra.
Ja.
Det var bare det som manglet, ikke sant?
Ja, men det er ikke sånn faen heller.
Sånn, nå får vi det ut at folk
eksplositt sier «Jeg heter det og det, jeg
har jobbet i utenriksdepartementet».
Tildelingene til i Røde Larsen kommer etter press
ovenifra.
Ja.
Når du sier «press ovenifra», så sier du
det for at du skjønner at du skal
ikke skyte deg i begge beina.
Ja, men sånn, dette gidder ...
Hvis du er normalt intelligent, så gidder du
ikke å diskutere om dette er nøytrale byråkratiske
prosesser etter alle byråkratiske idealer.
Det er det ikke.
Har det aldri vært, glem det.
Måten å løse dette på er å slutte
å la penger renne gjennom disse mekanismerne.
Spørsmålet er veldig enkelt.
Kan du peke på press ovenifra?
For det er et individ som er press
ovenifra.
Og jeg er ganske sikker på at svaret
på det er utenriksminister.
Ja, sånn at det er åpenbart.
Ja, men når man sier «press ovenifra», så
er det jo for det at man ikke
tør å si det helt helt.
For det er greit å skyte seg litt
i toa, men du kan ikke skyte deg
i begge beina.
Ja, men ok.
La oss bare se på en annen mekanisme.
Når de pengene som renner gjennom dette systemet
har en tendens til alltid å ende opp
hos dine venner.
Ja.
Så det er jo ikke noe å diskutere.
Nei.
Så glem det.
Du må slutte med dette.
Men det er en sånn skygge.
Man lager en sånn der toke av tokelaget
imellom, ikke sant?
Fordi man kan late som.
Og pressen er så jævlig med på å
lage det tokelaget, fordi de styrer veldig mye
av det inntrykket vi får av Støre og
Barthe.
Og de er jo så flinke og kloke.
Her er greia nå.
Dette er det klassiske.
De ljuger.
Vi vet at de ljuger.
De vet at vi vet at de luger.
Ad infinitum.
Men det er liksom, hvis du er velger
i Norge i dag, og du leser disse
tingene, og det er derfor folk er sinte.
Fordi man har kommet til 2022 eller 2023
eller 2025 og fortsatt trodde at dette var
redelige mennesker.
Og så ser du dette.
Dette stemmer jo ikke litt engang med hvordan
jeg trodde tinget funket.
Til fjære statspakt, det er dere som har
sovet på jobb i 30 år.
Ja, visst faen vel det.
I 30 år.
Og det er liksom, og de som vi
var inne på i forrige episode, og den
utmerkende artiklen til Benjamin Ringstås Det går ikke
an å ikke forstå noe.
Nei.
Det går ikke an.
Du må våkne opp.
Hvis du er velger i Norge, så må
du se på disse folka og skjønne at
det er de som er problemet.
Strutsemetoden funker ikke lenger.
Nei, og det er liksom, du kan ikke
gå inn i valgboden og tenke at, lurer
på om du blir Høyre eller Arbeiderparti i
år.
Nei, det kan ikke bli noen av dem.
Du kan ikke.
Du må la dette ansvaret bli gjort gjeldende.
Og det er disse folka som må ta
ansvaret, og det betyr at den politiske generasjonen,
som er i Arbeiderparti nå, og som er
i Høyre nå, må rett og slett ut,
fordi de har vært del av dette systemet
hele veien.
Vi må ha nye folk inn, hvis vi
skal redde systemet.
Ideen, den grunnleggende ideen som må vekk, er
at Høyre og Arbeiderpartiet må sitte inne, fordi
at de er de ansvarlige styringspartiene.
Det er ingenting ansvarlig med det.
Vi må sitte ute.
Det er ingenting ansvarlig med det, og det
har de vist.
Det er så fort de har muligheten, så
er de så uansvarlige som det er mulig
å få det.
Håp dem ut.
Ja.
Åh, Gud, så sinter jeg på disse folkene.
Det blir litt engasjement her i dag.
Men har vi radbrukket disse folkene nok nå,
tror du?
Kanskje.
Jeg lurer på det.
For i dag, i hvert fall.
For i dag.
Så blir det mer.
Til den neste gang.
Ha en god dag.
Takk for at du hører på Sidelinja podcast.
Snakk gjerne om oss, lik, del og anbefale
oss i podcast-appen din, eller delta i
kommentarfeltet på YouTube.
Har du ris eller ros, kritikk, forslag, spørsmål
eller noe annet, så finner du all kontaktinfo
på sidlinja.transistor.fm