Velkommen til Sidelinja, podkasten for politisk hjemløse.
Og for de som ikke er så veldig
egnet til yoga.
Rundt bor i dag yogainstruktør Trond Sørensen og
meg selv, Vegard Nødtnes.
Jeg vet ikke om jeg går til yogainstruktør.
Jeg har bøyd og tøyd på enkelte mennesker,
men det har jeg aldri kalt til yoga.
Og tid om anden Trond, så blir jo
du litt stiv i nakken av skattenivåene her
i landet.
Ja.
Og det er jo ikke bare du som
blir det, det blir jo også de lykkelige
byråkratene i det nye regjeringskvartalet.
Og da må de rett og slett få
litt hjelp til å løse opp i stive
muskler.
Staten har nemlig gått inn for at de
må jo ha egen yogainstruktør i dette nye
flotte kontorbygget, der hver pult, hver arbeidsplass, koster
mer enn en relativt dyr bolig i Norge.
Vi har snakket om å begynne, vi burde
begynne til å trene litt.
Det er så langt vi har kommet.
Ja, og så sluttet vi å snakke om
det da vi skjønte at hvis vi skal
det så må vi faktisk begynne med det,
og det hadde ingen av oss lyst til.
Jo, jeg har litt lyst, men jeg kjenner
at jeg må jobbe litt med et eller
annet.
Motivasjonen, heter det.
Ja, det kan være at det er litt
motivasjon.
Det er ikke det at jeg ikke liker
å trene.
Jeg liker bare ikke å trene de første
tre ukene, for det gjør så inderlig vondt.
Nei, og jeg liker ikke å trene den
første timen jeg trener, og jeg liker ikke
å trene mer enn en time.
Nei.
Det er veldig mye jeg ikke liker med
trening.
Men hvis, det kan en eller annen sjef
synes at jeg begynner å bli så feit
og lat på et eller annet tidspunkt, at
han pålegger meg trening og sier at det
betaler jeg for, vet du hva som skjer
da?
Det er skattepliktig gode jeg må betale skatt
for.
Tror du at yogainstruktører ansatte av regjeringen for
å drive sitt virke, gir det gratis treningsstudio
til alle byråkratene i det nyere regjingskvartalet, tror
du at de må betale noe som helst
for å benytte seg av dette?
Det vil jeg jo tro at oppleves som
helt urimelige byråkratiske kretser.
Ja, det vil jeg tro også.
Og det er ikke billige yogainstruktører heller.
Nei, altså, i det store bildet så er
det liksom, ok, det er 5 millioner nå
i året.
Det var noen millioner, men jeg må jo
innrømme at de tallene jeg leste så ganske
absurd ut, for det var en kostnad på
1,2 eller 1,3 eller 4 millioner
for hver yogainstruktør, og hver av dem skulle
jo bare jobbe 20% eller 40%
tror jeg på det meste.
Ja, ok, så det er liksom, altså, de
må jo tydeligvis beregne å ha en voldsom
kostnad på disse her.
Jeg skjønner noe av, altså, hvor fett betalt
er det å være yogainstruktør nå?
Er det 1000 kroner timen?
Jeg vet da faen igjen, men det er
klart det blir jo en liten kostnad sammenlignet
med kontorplasskostnaden i dette nye regjeringsbygget som er
på 12-13 millioner per sete.
Det er en fett enebolig per sete.
Kanskje vi kunne pålegge de menneskene som skal
sitte på hver av disse bultene og betale
for rommesskatt av det?
Ja.
Siden det har vært omtrent like mye som
en fett bolig på bygdommene, så var det
jo ikke det helt urimelig?
Ja, nei, det er, det er, hva skal
man si?
Det er å gi litt assosiasjoner til sånn
Ludvig XIV som bygger Versailles for å liksom
overøse adelen med luksus og kos, og at
man rett og slett bare gjør det samme
med byråkratiet.
Det er liksom ikke, det er ikke sånne
milliardær tech-selskaper som har ballerom og gratis
yoga.
Det er plutselig byråkrater i Finansdepartementet.
Vi har jo sett dette her noen steder
før, og det var jo et eller annet
NAV-kontor oppe i nord som lagde ballerom
og forskjellige sånne greier, og liksom det skulle
være veldig mye, for det skulle være så
koselig å gå på jobb.
Og så fikk jo det oppmerksomhet, og da
måtte de jo fjerne det til slutt da.
Altså, du kan jo ikke drive med dette,
ikke sant?
Sånne ting får lov til å gå helt
til det blir kritisert, men akkurat nå så
tror jeg at yogainstruktør, det får lov til
å gå, det sklir, for det er bare
fem millioner.
Pølse i slaktetida.
Ja.
Nei, og det er jo helt, det der
regjeringsbygg-greiene er helt utrolig altså.
Du kunne kjøpt enebolig til hver eneste ansatt,
og komme billigere unna det enn de byggene
du har bygd som kontorplasser for folk å
sitte der åtte timer i dag.
La oss bare kjøpe en nabobolig til hver
av de som jobber der, og si at
det er den nye kontorplassen din.
Her kan du innrede, og så har du
et rom til kontor, og så har du
et rom til møterom, og så har du
kjøkken og bad.
Det er alt det du trenger, og så
tipper jeg at vi kan komme av utenom
en snitt på åtte.
Nei, det er, riksstat er veldig farlig.
Da får vi fattigbefolkning, og så får vi
et lekerom for Parkinsonslov, bare oversatt til inntekter
og utgifter.
Utgiftene kommer til å stige til å konsumere
alle inntektene, og det er hver jævla gang.
Det er trist, og hvem tjener på dette?
Jo, det er jo selvfølgelig alle som får
oppdrag av det offentlig, for de lever jo
av det, men det er jo rett og
slett de som tar beslutningene, er de som
tjener på det.
Har du sett argumentasjon for hvorfor de trengte
akkurat yoga?
Det har jeg faktisk ikke sett.
Det kunne jo vært treningsinstruktører i treningsstudio, for
eksempel.
Hvis du først bygde et treningsstudio, så ville
det kanskje ikke vært så rart om man
hadde personlig trener der.
Men de har gått inn i et veldig
smalt segment og sier vi skal ha yoga.
Hvor mange kjenner du som driver med yoga?
Jeg har bare kjent en gjennom hele mitt
liv, og det var min far.
Jeg kjenner noen folk som har drevet med
det, men jeg kjenner jo veldig, veldig mange
flere mennesker, så jeg vil jo tro at
andelen er en prosent.
Hvis vi da flytter det over i regjeringskvartalet,
så skal det liksom, ok, nå skal vi
bruke 5 millioner på 1 prosent av de
ansatte i regjeringskvartalet som driver med yoga.
Absurditeten kunne vel illustreres med om de hadde
brukt 3 millioner på å støtte opp om
hobbyene til folk som driver med modelljernbane eller
squash.
Det kunne jo vært genialt med noen som
driver med modelljernbane.
Kanskje de kunne laget en modell over jernbanebruet.
Kanskje de kunne fått utløp for jernbanetrangen sin.
Ja.
Også kunne de laget en modell av hvordan
jernbanebruet til Hamar skulle se ut, for eksempel.
Ja, det kan vi se.
Fordi den modellen mangler jo.
Stemmer godt det.
Ja, ja, ja, ja.
Men mens byråkratene i Oslo ruller ut sine
yogamatter i yr forventning til all instruksjon de
skal få, så er det industrigiganter på Hønefoss
som rett og slett må rulle sammen utstyret
sitt.
Billerudviken har gitt opp et prosjekt i Treklungen
Industripark på Hønefoss.
Det var anslått til å bli et av
verdens mest klimavennlige anlegg for behandling av fibermasse.
Men Miljødirektoratet gav midlertidig avslag på utslippssøknad med
henvisning til EUs vanndirektiv, fordi det ble for
mye utslipp i Bengna og Storelva.
Og så ventet de da, i årets vis,
på saksbehandling og avklaringer og byråkrati og red
tape.
På et eller annet tidspunkt var det en
partner i dette prosjektet, Billerud fra Sverige, som
fant ut at vi bare trekker oss ut
av dette, for det blir ikke noe av.
Og så blir det ikke noe industrigitt.
Nei, det er en måte å kutte utslipp
på, på alle mulige måter, for dette vil
jo ha økt norske CO2-utslipp.
Så nå har man oppnådd et mål.
Man har unngått klimaøytinger som man måtte kutte
ut andre steder.
Ja, det er helt fantastisk.
Så prosjektet var en planlagt produksjon av 300
000 tonn fibermasse ved Treklungen Industripark.
Miljødirektoratet sa nei, fordi utslippene var uforenelige med
EUs vanndirektiv.
Søknaden ble sendt inn i 2023.
Årsskiftet 23-24.
Avslaget kom i september 2024.
Ankebehandlingen gikk langt inn i 2025.
Direktoratet var da bekymret for 51 tonn nitrogenårlig,
som ville ende opp i Oslofjorden med en
forringelse av lokal vannkvalitet fra karakter god til
karakter moderat.
Billerud, et av de selskapene som var partner
i dette, rapporterte at et fall i salget
på 14 prosent i 2025.
Og valgte dermed å prioritere kostnadskudd, fremfor å
satse på et usikkert prosjekt, og usikkert bare
på grunn av byråkratiet, med lang saksbehandlingstid.
Og det er jo slik man, holdt på
å si, sparer seg til fant.
Jeg synes det er veldig rart.
I stedet for å ha en søknadsløsning som
dette, så burde det jo bare kommet …
Ok, her er det noen kriterier dere må
oppfylle, for eksempel, så må dere ha en
så og så stor andel litogenrensing.
Og så har de sagt at hvis dere
får til det, så er det tut å
kjøre.
Vi har jo hatt politikere som har vært
på besøk der oppe, og har sagt at
dette skal vi få til.
Lite visste de.
Lite visste de at byråkratene deres ikke var
enige.
Så jeg tenker at hvis man bare …
I utgangspunktet burde dette bare vært en sånn
…
Ja, dere bygger den industrien der.
Utslipp, da må dere …
I stedet for å snakke utslippstilladelser, som blir
en sånn der terningkast vurdering, så burde det
bare vært objektive krav, som sier at ok,
dere må kutte så og så mye av
det, i forhold til den vannføringen som er
her ferdig.
Og man har jo forståelse for at det
er noen krav, og noen vurderinger og avlegninger
som skal gjøres, men det er jo helt
utrolig at du ender opp med å torpedere
et prosjekt, som da tross alt handler om
skognæring, og er en av de mest bærekraftige
næringene i Norge.
Du avskog jo ikke, du utnytter en naturressurs
på en bærekraftig måte, og så kan du
sikkert diskutere noen utslipp og konsekvenser og tredjeparts
konsekvenser av det.
Her har jeg et spørsmål.
Hvor mynnitrogen blir det at dette skogevirket bare
blir liggende og råttende?
For det blir jo akkurat like mye, men
det er klart …
Det som skal sies om industrielle prosesser, er
jo at det konsentrerer ting ganske mye.
Du slipper ut i en elve, og du
påvirker et eller annet økosystem, så jeg forstår
det som at det er visse vurderinger som
skal gjøres i forbindelse med det.
Men denne industriparken, den er jo allerede delvis
bygget, så det står jo anlegg som er
verdsatt til milliarder av grunner, faktisk, som da
blir stående ubrukt.
Så du har jo allerede dumpet en del
ressurser inn i dette, men det er da
formalitetene rundt utslippskrav som bare velter hele prosjektet.
På våre naboland, Sverige og Finland, der tiltrekker
man seg jo svære industriprosjekter hele tiden, som
for eksempel Northvolt.
Ja, det er ikke alt som er like
bra, men …
Så det kan man jo diskutere hvor lurt
det var, men det er nå tross alt
ganske mye mer næringsutvikling i ikke-oljesektoren i
Sverige og Finland, og det kunne jo vært
skikkelig lurt om vi hadde klart å i
hvert fall tilrettelegge for at folk kunne skape
verdier hvis de ville.
Men det dropper vi ikke.
Men vi bare bruker så lang tid på
det, at det rekker å koste veldig mye
å droppe det.
Ja, og jeg vet ikke, vi var jo
inne på disse lovene våre, og Gudhards lov,
når en måling blir et mål, så slutter
det å være en god måling, og hvis
det du teller er et tonn med nitrogen
i elva og ikke se på helheten, så
ender vi opp med å ødelegge industriprosjekter til
mange milliarder, fordi det er en eller annen
sjelden due som hekker i nederste elva, og
så er det det jeg vet om det.
Ja, sjeldne duer, de hekker jo andre steder,
holdt jeg på å si.
Selv om det ikke er duer, så er
det gjerne andre dyr.
Ja, og hva skal man ta med seg
fra dette?
Det er viktigere å fylle ut skjemaet riktig
enn å få fabrikken ferdig, og det blir
man jo ikke rik av.
Men Trond, hvis det tar år og dag
å si nei til en fabrikk, hvor lang
tid vil det da ta å tegne en
togskinner?
Jeg kan tegne togskinner veldig fort.
Det går kjemperast.
Jeg bruker å lage en blyant med to
spisser på, så drar jeg den.
Ja, fordi det illustrerer jo hvor ikke profesjonell
du er, for de som profesjonellt driver med
dette, nemlig Banen Nord, de har varslet at
de trenger 17 år på å planlegge et
dobbelt spor over Åkersvika ved Hamar.
Og der har de allerede planlagt i 12
år.
Ja, og vi er jo egentlig veldig glad
for at det ikke blir bygd mer tog
på 17 år der, for jo mindre tog
som bygges, jo bedre er det jo.
Ja, bortsett fra at dette er en strekning
hvor det har gått tog siden 1800-tallet.
Så du skal jo bare utvide et spor,
og disse folkene trenger altså fem år til.
Så man kan jo spørre seg om det
er de riktige folkene som forvalter ting her
i verden.
Det er et spørsmål, det er et vesentlig
og god sammenligning.
Hvor lang tid tok det å bygge Bergensbanen?
Ja, det kan man spørre seg om.
Du har selvfølgelig helt rett tron i at
ting tok litt kortere tid i gamle dager.
Den såkalte hovedbanen på 68 kilometer, det er
altså Oslo-Eidsvoll, den første jernbanen i Norge.
Den ble vedtatt i 1851, og i 1854
så stod den ferdig.
Norsk Hydro, de skulle bygge kraftverk tidlig på
1900-tallet.
Verdens største faktisk i Telemark.
Da de begynte å bygge det i 1905,
så tenkte jeg at dette må jo bli
ferdig på rimelig tid, så i 1911 så
var det ferdig.
Det var fint.
Vår første atomreaktor på kjeller, den begynte man
i 1946, og jagget var man ikke ferdig
i 1951 etter fem år.
Nå sier man at det tar 15 år
å få bygd et kjernkraftverk i Norge?
Ja, og 17 år å bygge dobbelt spor.
Så det er planleggingshorisonter her.
Det er klart, det må ha mye byråkratere
enn i bildet.
Jeg spørte hvor lang tid det tok og
så måtte jeg søke Bergensbanen.
Så er den bygd etappvis og delt.
Den første delen går over Bergen-Voss.
Er det noen fjell og daler der?
Ja, du følger en dal hele veien, men
du må jo bygge den inne i fjellet,
for der det ikke er fjell, der er
det vann.
Det er jo sånn gjennomgående.
Så var det vel gikk et hest-
og kjærespor på siden, så det ble asfaltet
og ble vei siden.
Men den tenkte den samme kvaliteten.
Men da begynte man å bygge det i
1875, og så var det ferdig i Voss,
og sånn røffelig 1883.
Den gangen hadde man ikke gravmaskiner, man hadde
ikke hjulastere, dosere, man hadde hakke og spade
og håndverktøy.
De folkene hadde jo ikke internett en gang.
Nei.
Så klarer de da å bygge banen, som
er 10 mil lang på åtte år.
Det er jo fascinerende, en av tingene som
Banen Nord har brukt tid på, er å
utrede fuglelivet langt langs denne allerede etablerte jernbanen.
Morsomt nok, så har de utredet det så
lenge, at relativt mange generasjoner med fugler har
rukket å fødes og dø, mens de har
ventet på toget.
Det var jo en som skrev noe klokt
om dette, i Nettavisen.
Han skrev mye klokt.
Han skrev til og med om vallekloven.
Da fikk han vår kjærlighet.
Er det å snakke om Are?
Nei.
Tord Aaronsen, som jeg ikke aner hvem er,
men som fikk fort plass i mitt hjerte,
han påpekte at dette problemet her er ikke
ingeniørkunst, men maktforsyning, hvor man flytter beslutninger vekk
fra de som kan, til de som kan
regulere, og gjøre ting veldig komplisert når det
egentlig er veldig enkelt.
Har du hørt om Parkinsons lov om trivialitet?
Fyr.
Det er den såkalte sykkelskureffekten.
Ideen er at man har en tendens til
å bruke omvendt proporsjonalt mye tid på det
som koster lite, fordi de store beslutningene, 30
milliarder til jernbane og sånn, da er folk
ikke så veldig villige til å ta risiko.
Men fargen på sykkelskuret som skal stå i
enden, det er man veldig opptatt av, og
der føler man seg trygg på å mene
ting stert.
Det føles jo litt sånn da, med disse
utredningene av hekkende fugler og sånn der småpiss
langs jernbane, og så velter man sånn kjempestore
ressurssluk på den basis, eller i hvert fall
trenerer det.
Og så fortsetter prosessen likevel, fordi man har
også en sånn der sønkkost-tanke.
Nå har vi jo tenkt på dette i
12 år, så vi kan ikke kutte ut
nå, men vi trenger fem år til.
Hvis du er investert i dette her, så
er du jo også det som betaler lønna
di.
Så det er jo ingen i dette systemet
som har noen interesse av å stoppe det.
Nei, altså politikere kan stoppe det, men politikere,
når de først føler at de har investert
i det, så kan ikke de gjøre det
heller.
Hvis byråkratene er involvert, så kan du aldri
avslutte det helt.
Men deres makt begrenser seg jo ikke bare
til vurderinger om landskap og hvor jernbanen skal
gå, tror jeg.
De vil også inn i hodet ditt og
bestemme hvilke ord du får lov å bruke.
Ja, da ønsker jeg deg lykke til, for
jeg er omme alltid til å klare å
fokusere nok til å klare å huske hvilke
ord jeg ikke får lov til å bruke.
For våre venner i Bufdir, de har egentlig
opprettet sitt eget sånn språkpolitik, en sånn eufemisme
-mølle, kanskje som et maktverktøy.
Hvis du, for eksempel, har følt deg litt
for frisk i det siste, da må du
slutte med det, fordi Bufdir har funnet ut
at ordet funksjonsfrisk, det er diskriminerende.
Nå er det, hva tror du det er
nå?
Jeg vet ikke om jeg tør å spørre
en gang.
Det er funksjonsvariasjon som er riktig ord.
Åja, så det er ingen som er friske
lenger.
Alle har bare en variasjon av lidelse.
Så mens jernbanen står og industrien dør, eller
i hvert fall ikke får lov til å
bli født, så bruker staten de kreftene den
har på å lage svarte lister over ord
du ikke skal ha i hodet ditt.
Da er jo spørsmålet, er dette inkludering, eller
er det byråkrater som leker språkpolitikk, fordi de
syns det er gøy?
Jeg vet ikke om det er fordi de
syns det er gøy, men jeg vil jo
tro de har et mål med det.
Det de sier er diskriminerende, men det man
egentlig gjør, det er å fjerne ord som
kan beskrive virkeligheten slik den er.
Det kan du si.
De har gått gjennom lovverket, funnet ord som
åndsvak, sinnssyk, invalid, vannfør og retardert.
Så det du sier, at alle de ordene
jeg pleier å bruke om norsk politikk blir
lovforbytt.
Det er ikke lov å bruke lenger.
Så du må for eksempel omtale SV som
at de har en funksjonsvariasjon i forhold til
andre mennesker.
Ja, det er det.
Og du kan da ikke kalle andre mennesker
for funksjonsfriske, for det reflekterer jo dårlig på
de som ikke er funksjonsfriske.
Men et ord som handicap er også ut,
og det blir jo interessant for for eksempel
Norges Handicap Forbund.
Ja, de må jo bytte navn.
Ja, Norges Funksjonsvariasjons Forbund.
Ja.
Det blir fint.
Så god for dem da.
Det er opplegg, vet du.
Jeg skjønner at egentlig så burde vi på
opptak i ring Norsk Handicap Forbund og spørre
om de har vurdert navnebytte.
Det kan bli et fantastisk bra opptak.
Ja, og det er jo ikke som de
gjør ting uten begrunnelse, disse folkene.
Så de omtaler dette som en overgang fra
en medisinsk modell der vi fokuserer på individets
mangler.
Det er fyfy.
Og beveger oss over i en sosial-relasjonell
forståelse.
Og så fokus på samfunnets barrierer.
Dette må du bare tenke på når du
snakker, Trond.
Jeg prøver, jeg prøver.
Altså, hvilken faen svana-generator er det vi
har kommet til?
Nå er du dårlig på sånn sosial-relasjonell
forståelse.
Ja, det kommer jeg til å fortsette å
være.
Dette er svana-generatorplekk.
Utrolig provocerende.
Men, som de sier, omtrent 40% av
personer med funksjonsnedsettelse eller funksjonsvariasjon har opplevd
krenkende ytringer.
Så Bufdir har funnet ut at språkvask er
løsningen.
Og da kan vi jo minne om et
ord som, ja, for eksempel Pippi Langstrømpe.
Der omtales det jo at hun på et
eller annet tidspunkt møtte en negerkonge.
Nei, faren hennes er som spærning.
Faren hennes er negerkonge.
Hvit mann som er konge i negerland, eller
et eller annet ord.
Netopp, negerkonge.
Og du skal ikke si neger.
Nei.
Så da slutter man med det, og så
sa man svart i stedet.
Men så fikk jo svart samme innholde som
neger hadde hatt.
Og da kunne du ikke si svart heller.
Da skulle du si farget.
Og så får det samme innhold.
Og så kan du ikke si det heller.
Og så måtte du begynne å si melaninrik.
Ja, og nå...
Og så er jo det en eufemisme for
neger nå, da.
Ja, fordi greia er jo det at vi
begynte...
Altså, vi var...
Det var veldig lydig.
Vi begynte å si melaninrik.
Men alle begynte å si det med en
viss ironisk distanse når de sa det, ikke
sant?
Og den ironiske distansen, det er jo et
problem.
Fordi at sagt med ironisk distanse, så er
jo dette rasistisk.
Jeg regner bare med...
Altså, det jeg venter på, det er jo
at vi skal få forbudet mot etnisk.
Ja.
Ja, men...
Fordi det er jo sånn...
Har jo bare fått samme innholde som det
du ville bortfra med neger og svart og
farget og melaninrik.
Da kunne man jo, hvis man var veldig
reaksjonær, tenke at kanskje vi bare kunne latt
være i utgangspunktet.
Og så fikk man heller fylle begrepet som
var der med mer positivt innhold over tid.
For eksempel ved å ha holdnings...
Ja.
Folk fikk heldige erfaringer med negere, og så
tenkte jeg at, ja, men negere finner folk
de også.
Dette er en sånn type greie da.
Jeg tror at det hadde gått mye bedre,
mye raskere, mye bedre, dersom man ikke blandet
inn politikere og sånne offentlige stater i det.
No shit.
Altså, det er ingenting som har gjort mer
for å stoppe integrering enn norsk integreringspolitikk, ikke
sant?
Hver gang disse menneskene prøver på noe, så
gjør de mer skade enn gang.
Og det gjelder overalt.
Nei.
Neida, og den der helt absurdnaive troen på
at livet til en person med funksjonsnedsettelse, eller
som vi ville kalt det, en retard, blir
bedre av at det kommer velmenende konsulenter som
kaller ham på funksjonsvariert.
Ja, det er litt sånn.
Og det er liksom Nanny State i sin
fullendte form, at et eller annet sånn politisk
korrekt middelklasse, yttre sentrum, flertall, skal fly rundt
og lovgive å putte i forskrifter sine egne
moralske og sosiale og språklige preferanser.
Og så skal alle bukke og takke og
si tusen takk for at du fortellte meg
hvordan jeg skal snakke, her konsulenten.
Jeg gir meg en påminnelse om en ting.
Vi må minne folk på å sende inn
Nanny State-materialet.
Ja, det må vi gjøre.
Det må vi gjøre med en mellomsending.
Vi skal rapportere til Nanny State, eller de
som utsetter den, og vi skal vinne den.
Tips sendes på sidelinja.
sidelinja.pm.me Fordi jeg tenker at det
sier seg at verdens tykkeste bok er boken
om hvordan kvinner fungerer.
Men jeg tror kanskje at verdens nest tykkeste
bok, og snart i samme tykkelse, det er
norsken Nanny State-kandidat.
Jeg vet ikke helt hva jeg skal formulere
det som, men boken om norsken Nanny State,
den tror jeg blir like tjukk i løpet
av kort tid.
Den blir ikke tynn i hvert fall.
Nei.
Ja, ja, ja, ja.
Men, men, men.
Vi var jo inne på disse yoga-timene
til millioner av kroner.
Og det kan man jo si at det
er dyrt for en yoga-time.
Ja.
Eller for et set med yoga-timer.
Og jeg har et så mye billigere og
bedre forslag.
I stedet for at de får masse dyrere
yoga-timer, så kan vi få dem til
å løpe gratis hvis vi kommer bak med
kjære og fjær.
Det er helt sant.
Ja.
Mer kjære og fjær når det eneste offentlige
tiltaket støtter.
Ja, mer kjære og fjær vil gjøre både
politikere i bedre form.
Men, det er jo velkjent at velferden i
Norge er gratis, tror du?
Den er, den er noe i hvert fall.
Den er i hvert fall, implikasjonen av gratis
i Norge er jo alltid at den er
skattefinansiert.
Og det er jo greit, og det kan
man jo krangle på.
Og vi krangler jo ofte på det.
Men, når du blir gammel og syk og
svak og du trenger den hjelpen du har
betalt for hele livet, hva skjer da?
Jo, da kommer hjemmestaten din og tar 85
prosent av pensjonen din for å betale for
den sykehjemsplassen eller gammelhjemsplassen som du har betalt
for hele livet.
Fordi at gratis er ikke gratis.
Det er jo ikke det.
Og så er det sånn, den ene siden
av meg sier at det er jo ikke
urettferdig at du må betale for ditt eget
livs opphold utenfor din egen pensjon.
Og hvis du bor på et sånt hjem,
så betaler du både for å bo og
de holder deg med at du skal ha
mat.
Men, vet du hva de ikke nødvendigvis holder
deg med?
Det er kaffe når du vil ha kaffe,
for eksempel.
Det var for ikke så lenge siden.
Ja, du kunne få kaffe etter frukosten, men
nei, kaffe etter utover det, så var kaffe
etter mat der borte 35 kroner koppet.
Det tror jeg varierer da.
Men velkommen til kjestmotoren, heter det.
Ok, jeg har jo hatt en trist erfaring
av å ha min egen far på sykehjem
et års tid.
Og det må jeg jo si at det
var ikke så mye å gjøre med situasjonen
hans.
Men jeg synes jo at alt var up
to snuff.
Ordentlig pleiere, du får kaffe hver gang du
er på besøk, og det var ikke noe
sånn smålighet i det.
Opplevde jeg, men jeg vet jo at de
tok 85 prosent av pensjonen, så det var
ikke sånn man ikke betalte for oppholdet der.
Forskjellen hadde jo vært at, om du har
300.000 i pensjon, eller 700.000 i
pensjon, så er det fortsatt 85 prosent.
Sosialdemokratiet følger deg helt til grava, for å
si det sånn.
Ting er ikke å bekymre deg.
Det er ikke det.
Hvis vi lar Rødt, SV og disse fritidspartiene
styre lenge nok, så tripper jeg det de
kommer og graver litt i grava med.
Ja, til du hadde noen gulltenner eller noe,
som du gjerne skulle hatt, da betaler du
formudskatt på den mens du ligger der.
Ja, det synes jeg er rett og rimelig.
Nei, det er trist, men sånn er det.
Men det setter jo i perspektiv da, at
man har penger til yogaplasser til byråkrater, men
du må beslaglegge pensjon til minstepensjonister for å
ha dem på sykehjem.
Ja, og det å ta betalt for kaffen
når det er der.
Men det du skal vite Trond, du skal
ikke sette ting opp mot hverandre.
Nei.
Så da ber vi om unnskyldning for å
ha gjort det.
Ja, prioritering er ikke en greie.
Og da tror jeg vi rett og slett
avslutter episoden der, før vi sier noe mer
gærent.
Ja, vi skal si mye gærent, men ja.
Ha en fortreffelig dag.
God aften.
Takk for at du hørte på Sidelinja podcast.
Snakk gjerne om oss.
Lik, del og anbefale oss i podcast-appen
din, eller delta i kommentarfeltet på YouTube.
Det er ikke løsningen til våre spørsmål.
Regjering er spørsmålet.
Har du ris eller ros, kritikk, forslag, spørsmål,
eller noe annet, så finner du all kontaktinfo
på sidelinja.transistor.fm